Справа № 991/3422/25
Провадження 1-кс/991/3428/25

В И Щ И Й        А Н Т И К О Р У П Ц І Й Н И Й         С У Д

У Х В А Л А
І М Е Н Е М                У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року                                                                        м. Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власників майна ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна від 17.04.2025 у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Обставини провадження, зміст заявленого клопотання та позиції учасників
1.1. 17.04.2025 до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 (далі - заявник), який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна від 17.04.2025, накладеного у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024.
1.2. Заявник просив касувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ВАКС від 05.12.2024 року (справа № 991/13510/24, провадження № 1-кс/991/13595/24) на майно, вилучене 28.11.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в якому знаходяться квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 3, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , а саме: планшет iPad із серійним номером F6QZT010K.D8D, мобільний телефон «Motorola» «Model:XT2347-2 TYPE: МС40Е MADE IN CHINA», мобільний телефон марки «Apple» із написом на рамці для сім-карти: НОМЕР_1 .
1.3. Заявник у судовому засіданні подане клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
1.4. Детектив у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині.
Зокрема, детектив заперечува проти скасування арешту з щодо мобільного телефону «Motorola» «Model:XT2347-2 TYPE: МС40Е MADE IN CHINA», мобільного телефону марки «Apple» із написом на рамці для сім-карти: НОМЕР_1 , оскільки відносно вказаних речей на цей час проводиться експертиза.
Водночас, детектив не заперечував проти скасування арешту та повернення власникам планшету iPad із серійним номером F6QZT010K.D8D, оскільки у подальшому утриманні цієї речі у слідства відпала потреба.
1.5. Інші учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час і місце засідання були повідомлені належним чином.
Неявка інших учасників провадження не є перешкодою для розгляду клопотання.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив наступне.

2. Встановлені обставини та висновки слідчого судді
2.1. Відповідно до ч. 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
2.2. Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що Національним антикорупційним бюро (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024, за фактом умисного, з метою одержання неправомірної вигоди юридичною особою приватного права, використання службовими особами органу державної виконавчої влади за попередньою змовою зі службовими особами органу місцевого самоврядування службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, у вигляді заподіяння майнової шкоди, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді ВАКС від 05.12.2024 (справа № 991/13510/24, провадження № 1-кс/991/13595/24) на майно, вилучене 28.11.2024 під час обшуку за адресою: м. Львів, вул. Тарнавського М. генерала, будинок 90 в якому знаходяться квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , а саме: планшет iPad із серійним номером F6QZT010K.D8D, мобільний телефон «Motorola» «Model:XT2347-2 TYPE: МС40Е MADE IN CHINA», мобільний телефон марки «Apple» із написом на рамці для сім-карти: НОМЕР_1 .
Ухвала ВАКС від 05.12.2024 обгрунтована, зокрема, тим, що під час огляду вказаних електронних пристрої встановлено, що отримати доступ до змісту зафіксованої на них інформації неможливо без проведення експертного дослідження, оскільки такий доступ обмежено їх власниками та пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.
За версією слідства ці вилучені речі могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та в них можуть бути виявлені відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Оскільки вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у КПК України , постановою детектива НАБУ від 29.11.2024 їх визнано речовими доказами.
Постановою детектива НАБУ від 03.12.2024 було призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу електронних комунікацій. Експерту, серед іншого, поставлено питання, чи можливо скопіювати інформацію, яка зберігається на вбудованому носії пам`яті мобільного терміналу систем зв`язку телефону «Apple», доступ до якого пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.
Крім того, наявна також інша постанова детектива НАБУ від 03.12.2024, якою призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу електронних комунікацій. Експерту, зокрема, поставлено питання, чи можливо скопіювати інформацію, яка зберігається на вбудованому носії пам`яті мобільного терміналу систем зв`язку телефону «Motorola», доступ до якого пов`язаний із подоланням системи логічного захисту, чи міститься в пам`яті об`єктів, що надані на дослідження, листування (в тому числі видалені) через програми для миттєвого обміну повідомленнями.
Суттєвим для відновлення такої інформації є наявність самого мобільного телефона, що буде становити предмет дослідження експерта, що узгоджується із положеннями п. 13.3 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).
Тобто, метою арешту зазначеного майна, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.
2.3. Заявник, посилаючись на положення ч. 1 ст. 174 КПК України уважає, що в подальшому застосуванні вказаного арешту відпала потреба.
При цьому заявник стверджує, що відсутність відповідної потреби випливає з огляду на те, що спливли розумні строки для реалізації мети, задля якої було накладено арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. 
Заявник звертає увагу, що відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів.
З огляду на те, що експертне дослідження вказаних пристроїв, було призначено ще 03.12.2024, після спливу 133-х днів такі експертизи беззаперечно вже мали бути завершені, а відтак орган досудового розслідування вже має в своєму розпорядженні необхідну їм інформацію на іншому матеріальному носії інформації, відтак потреба в утримуванні мобільних телефонів та планшету, відпала. 
Водночас, орган досудового розслідування не повідомив власників майна як про необхідний додатковий час для завершення експертного дослідження, так і про результат такого дослідження в частини необхідності утриманні вказаного майна поза розумним строком.
Відповідно до вищезазначеного, на думку заявника, слід зробити висновок, що з моменту вилучення арештованого майна з володіння власника (володільця) минуло понад чотири місяці, що свідчить про те, що в органу досудового розслідування було достатньо часу та можливостей для вилучення (за наявності) відомостей, що стосуються події кримінального правопорушення (досягнення мети арешту), а тому наразі відсутня об`єктивна потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Також, за твердженням заявника, вилучені речі самі по собі не мають значення для кримінального провадження. Таке доказове значення, на думку заявника, може мати тільки їх вміст, а саме, інформація в електронному вигляді, яка вже мала бути скопійована.
Отже, на думку заявника (яка обгрунтовується посиланням на судову практику), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного.
Отже, після копіювання органами слідства відповідної інформації, відсутня будь-яка потреба утримувати вказані вилучені речі, та наявні передбачені законом підстави для скасування накладеного на них арешту.
2.4. Надаючи оцінку наведеним твердженням заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що вони є повністю безпідставними з огляду на обставини цього провадження.
Як було встановлено ухвалою ВАКС від 05.12.2024 (справа № 991/13510/24, провадження № 1-кс/991/13595/24), вилучені речі були у встановленому порядку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024 на підставі постанови детектива НАБУ від 29.11.2024.
Отже, речовими доказами було визнані конкретні технічні пристрої (як окремі об`єкти), без огляду на наявну на них інформацію в електронному вигляді.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Таким чином, оскільки відповідні речі у встановленому порядку були визнані речовими доказами та на них було накладено арешт відповідно до ухвали суду, вони підлягають зберіганню у детектива НАБУ протягом періоду досудового розслідування.
За наведених обставин зміна процесуального статусу вказаних речей та визначення потреби їх подальшого використання для досягнення мети досудового розслідування, віднесена до дискреційних повноважень детектива НАБУ. 
2.5. Відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 тягар доведення тієї обставини, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба покладається на заявника.
Водночас, заявником не надано будь-яких переконливих доказів того, що відповідні матеріальні об`єкти не могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення (яке є предметом досудового розслідування), або не могли зберігти на собі його сліди.
Не надано заявником також переконливих доказів того, що у слідства відпала потреба в подальшому застосуванні арешту цих речей.
Термін проведення судової експертизи, на переконання слідчого судді не є таким доказом, оскільки сам по собі факт тривалого проведення відповідної експертизи не змінює юридичний статус вилучених речей та не впливає на можливість зміни їх значення для мети кримінального провадження.
2.6. За наведених обставин, перевіривши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що:
- постановляючи ухвалу від 05.12.2024 (справа № 991/13510/24, провадження № 1-кс/991/13595/24) слідчий суддя ВАКС належним чином з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на вказані речі;
- постановою детектива НАБУ від 29.11.2024 вказані речі належним чином визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024;
- матеріали провадження підтверджують, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України;
- заявник у своєму клопотанні не надав переконливих доказів того, що в подальшому застосуванні вказаного арешту відпала потреба.
2.7. Водночас, оскільки детектив у судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту та повернення власникам планшету iPad із серійним номером F6QZT010K.D8D, (оскільки у подальшому утриманні цього майна у слідства відпала потреба), щодо цього майна наявна підстава, визначена ст.174 КПК України .
2.8. Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст.174 КПК України, для скасування арешту щодо всього майна, та, водночас, про наявність цих підстав щодо скасування окремо визначеної речі, тому клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна від 17.04.2025, має бути задоволено частково.
Керуючись ст. 100, 170-174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна від 17.04.2025 у кримінальному провадженні № 52024000000000307 від 20.06.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК - задовольнити частково.
Скасувати арешт та повернути власникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 планшет iPad із серійним номером F6QZT010K.D8D.
В решті клопотання - відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1