П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р. Категорія: 112010200	м. Одеса	Справа № 420/38192/24	
Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просив суд: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії від 22.11.2024; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії згідно трудової НОМЕР_1 , враховуючі періоди роботи з 01.09.1989 по 26.06.1990, з 02.07.1990 по 16.08.1991, з 01.09.1991 по 18.06.1992, з 26.06.1992 по 11.08.1992, з 01.09.1992 по 30.06.1994, з 01.09.1994 по 10.09.1996, з 10.09.1996 по 09.08.2000, з 14.08.2000 по 02.01.2001, з 08.02.2001 по 18.04.2001, з 19.04.2001 по 05.06.2001, з 01.10.2001 по 01.07.2004, з 07.07.2010 по 28.02.2014, з 03.03.2014 по 21.08.2015, мотивуючи його тим, що позивач перебуваю на обліку в Головному управлінні та отримує соціальну пенсію по інвалідності III групи з дитинства відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення". В жовтні 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом повідомив, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1990 року, оскільки на титульній сторінці наявне необумовлене виправлення прізвища і на сьогодні врахувати надану трудову книжку для обчислення трудового стажу неможливо. Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії неправомірною, а свої права порушеними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.10.2024 року про перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2024 року про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 28.08.1992 та отримує соціальну пенсію як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи відповідно до Закону № 1788. До заяви про призначення пенсії Позивачем було надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_3 від 02.07.1990 (далі — трудова книжка). При призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано наступні періоди трудової діяльності: - періоди навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990, з 01.09.1991 по 18.05.1992, оскільки Позивач жодного документу про освіту не надавав, записи про його навчання є лише в трудовій книжці, проте вони з неточностями та з порушеннями Інструкції № 162; - не зараховано періоди роботи за даними трудової книжки: з 02.07.1990 по 16.08.1991; з 26.06.1992 по 11.08.1992, оскільки, на титульній сторінці наявне необумовлене виправлення прізвища, що є порушенням Інструкції № 162. Вказані обставини порушують норми діючого законодавства та унеможливлюють зарахування вказаних періодів до страхового стажу Позивача. 23 лютого 2023 року Позивач шляхом подання заяви про працевлаштування повідомив Головне управління, що з 08.02.2023 він прийнятий на роботу на посаду прибиральника території в ТОВ “ХЕЛСІ ПЛАНТС”, відповідно до наказу № 002-К “Про прийняття” від 07.02.2023. ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з дати звернення із заявою — 23.02.2023, відповідно до рішення від 01.03.2024 № 965230191366. 10 квітня 2024 року Позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням (далі — заява від 10.04.2024). На виконання принципу екстериторіальності, заява від 10.04.2024 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та за результатами розгляду 17.04.2024 прийнято рішення № 965230191366 про відмову в здійсненні перерахунку (далі — рішення про відмову). Саме вказаним рішенням про відмову не зараховано до страхового стажу спірні періоди трудової діяльності. Так, рішенням про відмову не зараховано до страхового стажу наступні періоди: - періоди навчання: з 01.09.1989 по 26.06.1990, з 01.09.1991 по 18.05.1992, з 01.09.1992 по 30.06.1994, оскільки Позивач жодного документу про освіту не надавав, записи про його навчання є лише в трудовій книжці, проте вони з неточностями та з порушеннями Інструкції № 58, та пункту 8 Порядку № 637. - періоди роботи за даними трудової книжки: з 02.07.1990 по 16.08.1991; з 26.06.1992 по 11.08.1992; з 01.09.1994 по 10.09.1996; з 10.09.1996 по 09.08.2000; з 14.08.2000 по 02.01.2001; з 08.02.2001 по 18.04.2001; з 19.04.2001 по 05.06.2001; з 01.10.2001 по 01.07.2004; з 07.07.2010 по 28.02.2014; з 03.03.2014 по 21.08.2015, оскільки, на титульній сторінці наявне необумовлене виправлення прізвища, що є порушенням Інструкції № 162. Уточнюючих довідок Позивач не надавав. За періоди роботи з 01.04.2013 по 31.08.2013, з 01.11.2013 по 28.02.2014, з 01.04.2015 по 21.08.2015 - відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату єдиного внеску. Так, за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У законодавстві, що діяло до набрання чинності Законом № 1058, зокрема у Законі № 1788 ідеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню. Поняття "страховий стаж" введено в дію з 1 січня 2004 року Законом № 1058. Основною новацією цього терміну є те, що наявність стажу прямо пов`язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто з 1 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, і в розмірах пропорційно сплаченим внескам. Тобто, для зарахування періодів трудової діяльності до страхового стажу після 01.01.2004 одних записів у трудовій книжці недостатньо. Необхідною є умова сплати за періоди трудової діяльності починаючи з 01.01.2004 страхових внесків. Інформація про сплату яких обліковується органами Пенсійного фонду. 28 жовтня 2024 року Позивач шляхом особистого подання, звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії, надання розгорнутої та зрозумілої відповіді у разі відмови. Також просив повідомити скільки складає його загальний трудовий стаж (далі — звернення від 28.10.2024). ОСОБА_1 подано заяву невстановленої форми, а також, не додано до неї жодних документів, чим не дотримано процедури звернення щодо перерахунку пенсії згідно із вимогами Порядку № 22-1, тому заява розглядалась відповідно до Закону України “Про звернення громадян”. У відповідь на звернення від 28.10.2024 Головним управлінням надано лист-роз`яснення від 22.11.2024 № 9835-8998/Ч-02/8-2100/24, у якому вказано з яких саме періодів складається страховий стаж Позивача та які періоди до нього не зараховано. Головне управління наголошує, що жодних рішень відносно звернення від 28.10.2024 ним не приймалося, а лише надано інформаційний лист-роз`яснення. Тобто, по суті Позивач оскаржує саме лист-роз`яснення, що є порушенням норм діючого законодавства, адже, в порядку адміністративного судочинства розглядаються справи про винесення суб`єктами владних повноважень протиправних рішень, вчинення протиправних дій чи протиправне допущення бездіяльності. У даному ж випадку, Головним управлінням жодних рішень не приймалося, протиправних дій не вчинялося, бездіяльності не допущено. Отже, позовна вимога про визнання протиправною відмову Головного управління щодо перерахунку пенсії від 22.11.2024 є передчасною та безпідставною. Звертаємо увагу суду, що Позивач в позовних вимогах просить зарахувати йому період навчання з 01.09.1991 по 18.06.1992, але до страхового стажу Позивача не зараховано період з 01.09.1991 по 18.05.1992. Враховуючи вищевикладене, дії Головного управління є законними та скасуванню не підлягають.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 28.08.1992 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію по інвалідності III групи з дитинства, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".
28 жовтня 2024 року позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії.
Листом від 22.11.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1990, оскільки на титульній сторінці наявне необумовлене виправлення прізвища, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 № 58. До страхового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990, з 01.09.1991 по 18.05.1992, 01.09.1992 по 30.06.1994. Період навчання за денною формою згідно із пунктом 8 Порядку № 637, підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. За даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до страхового стажу зараховано 8 років 9 місяців 2 дні, не враховано періоди роботи з 01.04.2013 по 31.08.2013, з 01.11.2013 по 28.02.2014, з 01.04.2015 по 21.08.2015, з 18.04.2022 по 04.10.2022, з 08.02.2023 по 23.02.2023, оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату єдиного внеску. Також вказано, що позивачем не дотримано порядок звернення щодо перерахунку пенсії згідно із вимогами Порядку № 22-1, тому заява розглядалась відповідно до Закону України “Про звернення громадян”.
Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії неправомірною, а свої права порушеними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що питання наявності чи відсутності у позивача права на призначення/перерахунок пенсії за нормами Закону № 1058-ІV відповідачем, за результатом звернення позивача не вирішено, суд вважає, що належним захистом пав позивача є задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 28.10.2024 року про перерахунок пенсії та зобов`язання його повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).
Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком № 22-1.
Відповідно до пункту 1.1. цього Порядку заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі – веб-портал) або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згідно пункту 1.9 Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
За правилами пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Крім того, Постановою Правління Пенсійного фонду України 14 грудня 2015 року № 25-1 “Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій” установлено, що Порядок № 22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.
Отже, законодавцем визначені альтернативні способи подачі заяв до органів з питань призначення пенсій.
Відповідно до пункту 4.1. Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
Згідно пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 444/2480/16-а.
Позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначеного Положення сформована, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 766/6029/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 296/3579/17, від 27 березня 2018 року у справі № 560/1073/17,від 27 березня 2018 року у справі № 640/12426/17, від 07 вересня 2018 року у справі № 562/3048/16-а, від 07 вересня 2018 року у справі № 803/1569/16, від 07 вересня 2018 року у справі № 806/215/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 806/2479/16 та від 20 вересня 2018 року у справі № 320/8057/16-а(2а/320/300/16).
Аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на призначення пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком № 22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Так, Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні пенсії.
На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі № 500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі № 520/5045/2020.
Таким чином, враховуючи, що судом досліджено зміст поданої позивачем заяви і вказано, що остання є заявою про перерахунок пенсії, тобто її зміст є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника.
Враховуючи зазначене суд вказує, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.
Суд також зауважує, що Конституція України містить кілька статей, які прямо або опосередковано тлумачать поняття гідності людини та її важливість для українського суспільства. Зокрема, стаття 3 Основного Закону передбачає, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказані положення, на думку Суду чітко проголошують, що гідність людини є фундаментальною цінністю, захист якої є одним з основних завдань держави. Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах Зазначене підкреслює рівність усіх людей у їхній гідності, незалежно від будь-яких інших ознак. Крім того статтею 28 Основного Закону прямо заборонено будь-які дії, які можуть принизити людську гідність і встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності.
Повертаючись до спірних правовідносин, суд зазначає, що Порядком № 22-1 визначено процедуру, яке є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого питання у сфері соціального захисту.
Згідно вимог пунктів 4.3 та 4.7 Порядку № 12-1, результат розгляду заяви про призначення пенсії повинен бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розглянувши подану позивачем заяву про перерахунок пенсії, Управління листом від 22.11.2024 року № 9835-8998/Ч-02/8-2100/24 роз`яснено позивачу порядок подання заяви про перерахунок пенсії.
Вказане дозволяє дійти висновку про те, що відповідачем не розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 і, відповідно, жодного з передбачених Порядком № 22-1 рішень за наслідками розгляду такої заяви не прийнято.
У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих особою для призначення/перерахунку пенсії повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні/перерахунку пенсії). Водночас у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить вищенаведеним нормам.
Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 300/3457/20.
За таких обставин, враховуючи, що питання наявності чи відсутності у позивача права на призначення/перерахунок пенсії за нормами Закону № 1058-ІV відповідачем, за результатом звернення позивача не вирішено, суд вважає, що належним захистом пав позивача є задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 28.10.2024 року про перерахунок пенсії та зобов`язання його повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.
Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі “Suominen v. Finland” (№ 37801/97, п.36) вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні у справі “Серявін та інші проти України” ЄСПЛ вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року по справі № 420/38192/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
          Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький