ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/32937/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року (головуючий суддя Савченко А.В.) 
в адміністративній справі №160/32937/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 18.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач-1), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 20.10.2023 р. № 046350014265 щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 13.10.2023 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 19.63.2014 р. по 09.03.2015 р. в якості стовбурового підземного з повним робочим днем у шахті, період проходження військової служби під час мобілізації з 28.02.2022 р. по 13.10.2023 р. в стаж роботи за професією стовбурового підземного з повним робочим днем в шахті, період навчання на курсах в Учбово-курсовому комбінаті з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р. по професії «гірник підземний», з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р. іспит, з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р. по професії «машиніст підземних установок», з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р. по професії «стовбуровий підземний»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 28.02.2022 р. по 13.10.2023 р., в т.ч. період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 04.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 13.10.2023 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.10.2023 р. №046350014265 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. За розрахунками відповідача пільговий стаж позивача з урахуванням кратності становить 21 рік 10 місяців 26 днів. З підставами відмови в призначенні пенсії позивач не згодний та вважає, що має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».           
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 20.10.2023 р. №046350014265.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 04.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р., з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 28.02.2022 р. по 13.10.2023 р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 13.10.2023 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.          
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.          
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. має бути зарахований позивачу у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці. Вказав, що зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації, зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким  законом  вона призначається. При цьому, слід зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три, адже саме ГУ ПФУ у Львівській області приймало рішення.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 період роботи з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р. суд першої інстанції вказав, що  спірні періоди роботи позивача підтверджуються даними трудової книжки та довідками УКК ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», а, отже, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1. При цьому, слід зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р. до пільгового стажу за Списком №1, адже саме ГУ ПФУ у Львівській області приймало рішення.
Разом з тим, на час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії. При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, відтак дійшов висновку вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідачем-2) подані апеляційні скарги.
Позивач в апеляційній скарзі вказує, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується частково, а саме: 
1. в частині не зарахування всього періоду проходження військової служби один місяць служби за три; 
2. в частині незастосування ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Вважає, що має право на зарахування в розрахунку один місяць служби за три всього періоду проходження військової служби в особливий період протягом якої брав участь в антитерористичній операції та бойових діях захищаючи нашу державу від агресора. Також, судом першої інстанції спірні періоди роботи були зараховані до Списку №1, але саме зарахування до Списку № 1 за професіями дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без віку при наявності стажу 25 років на підземних роботах. Отже, суд першої інстанції неправомірно не застосував ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Просить змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 р. у справі №160/32937/23 частково та п.3 та п.4 викласти у новій редакції:
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку №1 ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- період проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 28.02.2022 р. по 13.10.2023, в т.ч. період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи ОСОБА_1 з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р., з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 28.02.2022 р. по 13.10.2023 р.
Відповідач-2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Вказує, що відсутні підстави для зарахування періодів навчання 18.01.1999 по 25.02.1999, з 12.03.1999 по 12.03.1999, з 09.03.2000 по 10.03.2000, з 25.03.2002 по 26.03.2002 до пільгового стажу у зв`язку з ненаданням документального підтвердження, що у вказані періоди мало місце навчання за фахом. Також зазначає, що чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періодів безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти Країни, при призначенні пенсії відповідно до Закону №1058.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 13.10.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 20.10.2023 р. №046350014265 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.
Позивач вважає протиправним зазначене рішення відповідача-2.
          Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України  встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону  України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього  Закону  в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого  Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з п. «а»  ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з вимогами  ст. 14 цього ж Закону  працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. 
Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до приписів ч. 3  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. 
Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами 1 і 15 - 23 пункту 1 частини 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом 1 статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»   25.03.1992 року №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. 
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті  Закону  передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413  (Порядок №413).
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: 
документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено  Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до  статті 1-2 цього Закону  військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в  Конституції України  та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені  законом  пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до  статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  від 22.10.1993 року №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом 2 пункту 1  статті 8 Закону №2011-XII  визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII  , зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до  Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",  постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»  та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей».
За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого  наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530  (Положення № 530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї  постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Разом з тим, можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями  ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»  якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1  ст.2 Закону  також віднесено і військову службу.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, згідно  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 11.03.2023 №151, ОСОБА_1 з 28.02.2022 був призваний на військову служби під час мобілізації та проходить військову службу по теперішній час у військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2023 р. №2393 в період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України.
З довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2023 р. № 2393 вбачається, що в період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Запорізькій областях.
Отже, вказаний період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. має бути зарахований позивачу у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці.
Відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації, зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким  законом  вона призначається.
При цьому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період з 11.06.2022 р. по 04.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 14.11.2022 р., з 21.12.2022 р. по 15.01.2023 р., з 18.03.2023 р. по 30.06.2023 р. у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три, оскільки саме ГУ ПФУ у Львівській області приймало рішення.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 період роботи з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р. суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до  ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 року №103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Згідно із  ст. 41 Закону України «Про освіту» №1060-XII (який втратив чинність 28.09.2017 року та діяв станом на час навчання позивача в професійно-технічному училищі)  професійно-технічними закладами освіти є: 
професійно-технічне училище відповідного профілю; 
професійне училище соціальної реабілітації; 
вище професійне училище; 
професійний ліцей; 
професійний ліцей відповідного профілю; 
професійно-художнє училище; 
художнє професійно-технічне училище; 
вище художнє професійно-технічне училище; 
училище-агрофірма; 
вище училище-агрофірма; 
училище-завод; 
центр професійно-технічної освіти; 
центр професійної освіти; 
навчально-виробничий центр; 
центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; 
навчально-курсовий комбінат; 
навчальний центр; 
інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Аналіз наведених вище правових норм, надає підстави для висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. 
При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 справа №426/17400/16-а, від 04.03.2020 справа №367/945/17, від 05.11.2020 справа №681/1567/17, від 11.07.2022 справа № 160/6695/21. 
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч.4 ст.24 ЗУ № 1058-IV).
Згідно з приписами статті 62 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (Порядок №637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Аналіз наведених приписів, зокрема, ст.62 Закону № 1788-XII та п. 1 Порядку № 637, дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 28.01.1999 р., ОСОБА_1 : 
- з 11.01.1999 р. – прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті імені Героїв Космосу» ПАТ «Павлоградвугілля»;
- з 18.01.1999  р. – навчання на курсах по професії «гірник підземний»;
- з 26.02.1999 р. - виробнича практика гірником з повним робочим днем у шахті; 
- з 15.03.1999 р. – переведений гірником підземним за другим розрядом з повним робочим днем у шахті;
- з 24.01.2000 р. – направлений на курси МПУ;
- з 12.02.2000 р. – направлений на виробничу практику учнем машиніста з повним робочим днем у шахті;
- з 14.03.2000 р. – переведений машиністом підземних установок по третьому розряду з повним робочим днем у шахті;
- з 18.02.2002 р. – направлений на курси стовбурових підземних з відривом від виробництва;
- з 06.03.2000 р. – направлений на виробничу практику учнем стовбурних з повним робочим днем у шахті;
- з 27.03.2002 р. – після закінчення курсів повернутий на колишнє робоче місце машиністом підземних установок по третьому розряду з повним робочим днем у шахті.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.
Крім того, згідно довідки УКК ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 03.10.2023р. №1725, ОСОБА_1 проходив навчання в учбовому пункті шахті «Самарська» з відривом від виробництва з 01.02.1999р. по 11.03.1999р.
Відповідно до довідки УКК ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 03.10.2023р. №1726, ОСОБА_1 проходив навчання в «Учбово-курсовому комбінаті» Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» з відривом від виробництва з 24.01.2000р. по 10.03.2000 р.
Відповідно до довідки УКК ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 03.10.2023р. №1727, ОСОБА_1 проходив навчання в учбовому пункті шахти «Дніпровська» з відривом від виробництва з 18.02.2002р. по 26.03.2002р. 
Спірні періоди роботи позивача підтверджуються даними трудової книжки та довідками УКК ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», а, отже, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.
При цьому, слід зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період з 18.01.1999 р. по 25.02.1999 р., з 12.03.1999 р. по 12.03.1999 р., з 09.03.2000 р. по 10.03.2000 р., з 25.03.2002 р. по 26.03.2002 р., з 19.03.2014 р. по 09.03.2015 р., з 28.02.2022 по 13.10.2023 до пільгового стажу за Списком №1, адже саме ГУ ПФУ у Львівській області приймало рішення.
В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем страхового стажу для призначення такого виду пенсії.
На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.
При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.
За наведених обставин, відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки це є дискреційними помноженнями відповідного пенсійного органу, водночас наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 13.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При повторному розгляді вказаної заяви суб`єкт владних повноважень не може покладатися на доводи, що були спростовані судом в ході розгляду справи.
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. 
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, у цьому випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.        
В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження доводи позивача та відповідача-2 щодо скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Доводи апеляційних скарг не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись ст.  241-245,  250,  311,  316,  321,  322    КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024  року – залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 13.03.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова