Справа № 462/6349/24                        Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю. Л. 
Провадження № 22-ц/811/3719/24                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування судового наказу, -
В С Т А Н О В И В:

21.11.2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду заяву про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 09.08.2024 року. 
Заяву обґрунтовувала тим, що 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , якою з моменту придбання не користувалася, оскільки квартира придбана в новобудові, жодні внутрішньо-опоряджувальні та інші ремонтні роботи після купівлі квартири не проводилися, а з початком повномасштабного вторгнення російських військ в Україну вона постійно проживає за кордоном. Однак, судовим наказом № 462/6349/24 від 09 серпня 2024 року, виданим Залізничним районним судом м. Львова, з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» стягнуто 994,75 грн заборгованості за спожитий природний газ та 302,80 грн судових витрат. Вважала, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки такий видано судом без урахування довідки, видної ТОВ «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», від 19.11.2024 року, яка є газопостачальною компанією, уповноваженою надавати послуги з постачання газу до квартири ОСОБА_1 , згідно якої у неї відсутня заборгованість за надання послуг з постачання природного газу. У зв`язку тим, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 проживає за кордоном, вона не отримувала оскаржуваного судового наказу, а з його змістом ознайомилася її представник 18 листопада 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи після того, як 04 листопада 2024 року з її карткового рахунку ( ОСОБА_1 ) було стягнуто грошові кошти в межах виконавчого провадження з виконання судового наказу № 462/6349/24 від 09 серпня 2024 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова. Зазначені обставини є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу. Просила скасувати судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 09 серпня 2024 року, виданий         за заявою ТОВ «Львівгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 994,75 грн основного боргу та 302,80 грн судових витрат, допустити поворот виконання судового наказу та стягнути з ТОВ «Львівгаз збут» на користь ОСОБА_1 у порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти в сумі 1987,90 грн.
Оскаржуваною ухвалою у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 09 серпня 2024 року відмовлено.
Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 21.11.2024 року про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 09.08.2024 року повернуто заявнику .
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. 
Зазначає, що постановляючи ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказ заявнику, суд першої інстанції не врахував наведені нею обставини, які свідчать про невідповідність виданого судового наказу вимогам закону. Так, у судовому наказі №462/6349/24 від 09.08.2024 року не зазначено період, за який з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість, незважаючи на те, що період нарахування заборгованості є обов`язковою умовою, що підлягає встановленню судом при вирішенні питання про видачу судового наказу. Оскільки надісланий ОСОБА_1 судовий наказ повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», такий вважається не врученим адресату. Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 могла дізнатися про видачу судового наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень є помилковими, оскільки судові рішення, в тому числі і судові накази, публікуються в Єдиному державному реєстрі судових рішень без зазначення прізвища особи. Зазначене свідчить про неотримання ОСОБА_1 копії оспорюваного наказу. При цьому, право на подання до суду заяви про скасування судового наказу може бути реалізовано боржником протягом п`ятнадцяти днів з моменту вручення такого судового наказу, а не з моменту стягнення коштів в порядку його виконання. 
Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Як убачається з матеріалів справи, 07 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.
Судовим наказом № 462/6349/23 від 09 серпня 2024 року, виданим Залізничним районним судом м. Львова з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» стягнуто 994,75 грн основного боргу та 302,80 грн. судових витрат.
12.08.2024 року копію судового наказу № 462/6349/23 від 09 серпня 2024 року надіслано боржнику ОСОБА_1 на адресу її зареєстрованого місця проживання, однак 03.09.2024 року поштове відправлення повернуто до суду без вручення його адресату з відміткою відділення поштового зв`язку про причину невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 16). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. від 01 листопада 2024 року відрито виконавче провадження № 76438815 з виконання судового наказу № 462/6349/23, виданого Залізничним районним судом м. Львова.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. від 04 листопада 2024 року в межах виконавчого провадження № 76438815 з примусового виконання судового наказу № 462/6349/24, виданого Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 994,75 грн основного боргу та 302,80 грн судових витрат закінчено у зв`язку зі стягненням з боржника у повному обсязі основного боргу за виконавчим документом та основної винагороди приватного виконавця. 
21 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу № 462/6349/23 від 09 серпня 2024 року, в якій зазначила, що копію судового наказу ОСОБА_1 не отримувала, про видачу такого дізналася після списання з її карткового рахунку суми боргу в порядку виконання судового наказу, що є підставою для поновлення їй строку для подання заяви про скасування судового наказу.
Відмовляючи у задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу відсутні, оскільки 04 листопада 2023 року з карткового рахунку боржника стягнуто кошти на виконання судового наказу, відтак, саме з цієї дати ОСОБА_1 дізналася або могла дізнатися про наявність судового наказу, а починаючи з 05 листопада 2023 року у боржника було достатньо часу для подання заяви про скасування судового наказу у передбачений законом п`ятнадцятиденний строк, однак заяву про скасування судового наказу подано лише 21 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку для подання такої без зазначення поважних причин для його поновлення. Крім того, уклавши з заявницею договір про надання правничої допомоги 06 листопада 2024 року, представник боржника звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи лише 11 листопада 2024 року, та ознайомилась з матеріалами справи 18 листопада 2024 року, незважаючи на те, що їй як адвокату достеменно відомо про можливість ознайомитись з судовим наказом в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що свідчить про відсутність об`єктивних перешкод для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу в передбачений процесуальним законом строк. 
Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.         
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
       Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
       Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
       Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.
       Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
       Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі – підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
       Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.
       Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є:  1) день вручення судового рішення під розписку;  2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
       Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
       Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
       Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.
       Заява про скасування судового наказу має містити:  1) найменування суду, до якого подається заява;  2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України;  3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;  4) наказ, що оспорюється;  5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
       Заява підписується боржником або його представником.
       До заяви про скасування судового наказу додаються:  1) документ, що підтверджує сплату судового збору;  2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;  3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
       Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
       Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України). 
       Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються не врученими.
       Як убачається з матеріалів справи, 12.08.2024 року судом надіслано копію судового наказу від 09.08.2024 року з додатками на адресу боржника ОСОБА_1 , однак 03.09.2024 року зазначене поштове відправлення було повернуто до суду без вручення його адресатам з довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 16).
Враховуючи, що повернення на адресу суду поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання» не є належним підтвердженням вручення боржнику копії судового рішення, підстави вважати, що боржником пропущено строк, передбачений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, відсутні, оскільки такий спливає через п`ятнадцять днів з дня вручення копії судового наказу.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні докази вручення боржнику копії судового наказу.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви про скасування судового наказу з підстав, що така подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.
При цьому, колегія суддів враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Невручення копії судового наказу не може бути підставою для обмеження права боржника на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.
З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 04 квітня 2025 року.
Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.
Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року. 

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді:        Я.А. Левик 

       М.М. Шандра