Ухвала
 
09 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 495/3889/14-ц
провадження № 61-4519ск25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому листі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
31 березня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року з пропуском стоку на касаційне оскарження.
 
Разом із цим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в судовому засіданні апеляційного суду 18 лютого 2025 року вона була присутня, копія постанови апеляційного суду від 18 лютого 2025 року їй апеляційним судом не направлялася. 17 березня 2025 року їй стало відомо, що матеріали справи знаходяться в суді першої інстанції, а тому за її запитом постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року вона отримала тільки 31 березня             2025 року, вважає, що є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та просить його поновити.
Як видно з постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року повний її текст складено 18 лютого 2025 року, тобто останнім днем звернення з касаційною скаргою є 20 березня 2025 року.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
 
Проте ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження недотримання судом апеляційної інстанції вимог, встановлених у статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення. 
 
Крім цього, заявником не надано доказів отримання копії постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року саме 31 березня 2025 року.
 
За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених ним підстав.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду докази порушення апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України щодо направлення/не направлення оскаржуваної постанови апеляційного суду від 18 лютого 2025 року (супровідний лист, довідку суду про надсилання на адресу ОСОБА_1 на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року та про отримання/неотримання нею копії такої постанови тощо). А також, надати докази отримання ОСОБА_1 копію постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року вперше саме 31 березня 2025 року. 
 
Окрім цього, відповідно до статей 25 та 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга. 
Разом із цим, згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується. 
 
У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду та постанову Апеляційного суду Одеської області і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача його правонаступником.
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно уточнити прохальну частину касаційну скаргу, в якій правильно зазначити які саме судові рішення нею оскаржуються з датою їх ухвалення.
 
З урахуванням викладеного, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України, в якій правильно зазначити найменуванням суду, до якого подається скарга, та з уточненням прохальної частини касаційної скарги щодо правильного зазначення оскаржуваних судових рішень з датою їх ухвалення.
 
Також, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
 
Разом із цим, ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивовано тим, що вона є пенсіонеркою та отримує мінімальний розмір пенсії, інших доходів не має. 
 
На підтвердження наведеного заявником надано копію пенсійного посвідчення                     від 02 жовтня 2014 року серії НОМЕР_1 .
 
Клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або                           3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.
 
Оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження факту неможливості сплати нею судового збору, а надана копія пенсійного посвідчення не є належним доказом її скрутного майнового стану, суд не має змоги в повній мірі оцінити майновий стан заявника, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.
 
Таким чином, судовий збір за подання заявником касаційної скарги на судові рішення у цій справі підлягає сплаті на загальних підставах у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 605,60 грн (3 028,00 грн х 0,2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 605,60 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев