ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/36448/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Ворона О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 травня 2025 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі                    - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2021 року позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просив:
- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій (закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 із виключенням запису про триваюче виконавче провадження в Єдиному реєстрі боржників та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань по виконавчому провадженню НОМЕР_1 відносно ПАТ "Банк Михайлівський" (код ЄДРПОУ 38619024);
- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження НОМЕР_1 автоматизованої системи з внесенням запису до виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, виключити записи з Єдиного реєстру боржників, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по виконавчому провадженню НОМЕР_1 про боржника "Банк Михайлівський" (код ЄДРПОУ 38619024).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року прийнято адміністративну справу №640/36448/21 до провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року відмовлено в задоволенні позову. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Апелянт зазначив про те, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 державним виконавцем вчиняються дії з примусового стягнення коштів саме з юридичної особи - ПАТ "Банк Михайлівський" код ЄДРПОУ 38619024, а тому державний виконавець з урахуванням положень п.п. 4, 19 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" мав прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження.
Звернув увагу суду на те, що всі дії, які вчиняє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб спрямовані на здійснення процедури виведення з ринку/ліквідації банку, а тому майнові вимоги до уповноваженої особи, що пов`язані із процедурою ліквідації банку задовольняються за рахунок коштів та майна неплатоспроможного банку, а не за рахунок особи якій делеговано повноваження ліквідатора.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 червня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року №620/3636/19 про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,40 грн.
Також державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанови від 04 червня 2020 року про стягнення виконавчого збору та розмір витрат виконавчого провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року у справі №640/15295/21 відмовлено в задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, на підставі п. 4 ча. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою від 17 листопада 2021 року №230-49-379/21, якою просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", а також внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1.
Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 14 грудня 2021 року повідомив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.
Вважаючи протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 боржником є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", а не банк, а тому положення п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Приписи ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Тобто, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
При цьому, на стадії вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження державний виконавець перевіряє виконавчий документ на відповідність його вимогам, визначеним ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".
За правилами ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 2); Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (п. 4); Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку (п. 11).
Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися.
Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 червня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, боржником визначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", стягувач ОСОБА_1 (а.с. 79 зворотній бік).
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою від 17 листопада 2021 року №230-49-379/21, якою просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", а також внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1.
Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 14 грудня 2021 року повідомив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (п. 4); прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника (п. 19).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив про те, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 боржником є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", а не банк, а тому положення п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 вчиняються виконавчі дії з примусового стягнення коштів саме з юридичної особи - ПАТ "Банк Михайлівський" код ЄДРПОУ 38619024, а тому державний виконавець з урахуванням положень п.п. 4, 19 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07 грудня 2000 року №2121-ІІІ під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Отже, уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник.
Відтак, як правильно було зазначено судом першої інстанції, "банк" та "уповноважена особа Фонду" є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть рахуватися в межах виконавчого провадження як одна особа.
Таким чином, враховуючи те, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 боржником є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", а не цей банк, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до п.п. 4, 19 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні.
Подібні правові висновки сформовано Верховним Судом у постанові від  03 червня 2020 року у справі №826/17170/16.
Посилання Апелянта на постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №640/20486/21, від 21 лютого 2022 року у справі №26605/21 та від 19 вересня 2022 року №640/35854/21 колегія суддів відхиляє, оскільки згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова

Судді                                                                                                     Є.О. Сорочко

                                                                                                              Є.В. Чаку