П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/30013/24	

Категорія:112010200                                                                       Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
                                                                                              Місце ухвалення: м. Одеса
                                                                                              Дата складання повного тексту: 24.03.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області про:
-          визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку;
-          визнання протиправною бездіяльності ГУПФ України в Одеській області не виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , з 31 січня 2018 року на визначений пенсіонером банківський рахунок;
-          визнання протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо невиплати компенсації втрати частини доходу;
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області перерахувати розмір пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), всіх постанов Кабінету Міністрів України, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 31 січня 2018 року та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області виплатити компенсацією втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії до дати фактичної виплати у вересні 2021 року та за невиплату пенсії з 31 січня 2018 року по дату фактичної виплати.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ОСОБА_1 до 1992 року отримувала пенсію за віком, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії їй було припинено, внаслідок чого позивач була змушена звертатися до суду. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №522/18748/16-а було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком. У вересні 2021 року управлінням в ПАТ КБ "Приватбанк" перераховано 77 410,84 грн. Пізніше, 08 травня 2023 року позивач звернулася до ГУПФ України в Одеській області та просила, зокрема, здійснювати перерахування пенсійних виплат на її банківський рахунок, відкритий в АТ"ОТП Банк".
Разом з тим, листом ГУПФ України в Одеській області від 16 травня 2023 року позивача повідомлено, що на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №522/18748/16-а позивачу перераховано пенсію за період з 06 червня 2012 року по 31 січня 2018 рік в сумі 77 410,84 грн. на рахунок, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк", та виплачено у вересні 2021 року. Таким чином, визначені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №522/18748/16-а зобов`язання виконані в повному обсязі. Водночас у листі також зазначено, що заяву про виплату пенсії або грошової допомоги на перерахування пенсії через банківську установу АТ "ОТП БАНК" від 15 березня 2023 року позивач повинна надати у спосіб, який відповідатиме вимогам п.10 Постанови Кабінету Міністрів України 30 серпня 1999 року №1596 "Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках" (далі – Порядок №1596). Оскільки виплата пенсії ОСОБА_1 припинена, то для її поновлення та в подальшому переведення її через банківську установу АТ "Ощадбанк" необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) та надати відповідні документи: заяву на поновлення виплати пенсії, яка відповідає Постанові Правління Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Порядок №22-1) та заяву про виплату пенсії або грошової допомоги, яка відповідає вимогам п.10 Порядку №1596 (з банківськими реквізитами актуальними на теперішній час) на переведення її через банківську установу у спосіб, який також відповідатиме вимогам п.10 Порядку №1596.
Не погоджуючись із зазначеною відмовою ГУПФ України в Одеській області та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що вимоги позивача щодо поновлення виплати пенсії на банківській рахунок, вже були предметом розгляду по справі №522/18748/16-а. Щодо компенсації втрати частини доходів представник відповідача зазначив, що підставою для здійснення компенсації є дотримання таких умов: порушення встановлених строків виплати громадянину належних йому доходів, затримка виплати доходів один і більше календарних місяців. Оскільки нарахована доплата на виконання рішення суду виплачена відповідно до чинного законодавства, підстави для виплати компенсації у відповідача відсутні.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" з 01 січня 2022 року.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" за її заявою від 03 грудня 2021 року, починаючи з 01 січня 2022 року.
Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, виплаченої 21 вересня 2021 року на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №522/18748/16-а.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, виплаченої 21 вересня 2021 року на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №522/18748/16-а.
В іншій частині заявлених позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області суму судового збору у розмірі 1 937,92 грн. за подання адміністративного позову за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України на р/р UA468999980313171206084015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
-          судом першої інстанції не враховано положення ст. 122 КАС України, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли, особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. З позовом у справі №420/30013/24 позивач звернувся у 2024 році, при цьому судом першої інстанції зобов`язано поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" за її заявою від 03 грудня 2021 року, починаючи з 01 січня 2022 року. Судом першої інстанції всупереч того, що позивачем пропущенні процесуальні строки та до теперішнього часу до органів Пенсійного фонду не було надано заяву про поновлення пенсії за віком за встановленим законодавством порядком вирішено поновити виплату пенсії з 01 січня 2022 року. За таких обставин суд першої інстанції помилково вважає, що непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини ГУПФ України в Одеській області, адже дії відповідача вчиненні з врахуванням критерію законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;
-          судом першої інстанції проігноровано те, що питання щодо поновлення виплати пенсії та переведення її виплати на банківську установу АТ "Ощадбанк" ОСОБА_1 можливо розглянути у спосіб зазначений вище за умови її особистого звернення до будь-якого сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду України з паспортом громадянина України, або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, і документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця проживання. Крім того, слід зауважити, що особи, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця, заяву про поновлення та документи, необхідні для поновлення пенсії, можуть надсилатись засобами поштового зв`язку. Відповідно п.1.8 Порядку №22-1 днем звернення за поновленням виплати пенсії вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Наголошуємо, що до теперішнього часу ОСОБА_1 заяву за встановленим порядком на поновлення виплати пенсії та документи, необхідні для поновлення, не надавала. Суд першої інстанції не дійшов до висновку, що для виплати пенсії позивачу необхідно особисто надати заяву з реквізитами банківської установи встановленого зразка, або зазначена заява приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку, за умови ідентифікації представником уповноваженого банку клієнта, а отже судом винесені хибні висновки по справі.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 , громадянка України, на теперішній час проживає в Ізраїлі, м. Нацерет Іліт.
Позивач перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області, та отримувала пенсію за віком до 1992 року, але після виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю виплата пенсії була припинена, внаслідок чого позивач була змушена звертатися до суду. 
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року по справі №522/18748/16-а було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, правонаступник — ГУПФ України в Одеській області) провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до вимог ст.ст. 28, 42 Закону №1058-IV та виплатити вказаний перерахунок пенсії з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого відповідно до Закону України "Про державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 06 червня 2012 року, за виключенням суми фактично проведених виплат. 
Пізніше, на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №522/18748/16-а, позивачу була нарахована пенсія за період з 06 червня 2012 року по 31 жовтня 2018 року в загальній сумі 77 410,84 грн. 
21 вересня 2021 року відповідачем на поточний рахунок позивача, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк", було перераховано пенсію у розмірі 77 410,84 грн.
22 серпня 2024 року через веб-портал Пенсійного фонду України було подано заяву, в якій позивач, зокрема, але не виключно, просила виплатити компенсацію втрати частини доходу та виплачувати у подальшому пенсію на визначений банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" відповідно до заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 03 грудня 2021 року. До вказаної заяви була долучена довіреність. 
Листом від 05 вересня 2024 року ГУПФ України в Одеській області відмовило позивачу, посилаючись на те, що визначені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №522/18748/16-а зобов`язання ГУПФ України в Одеській області виконані в повному обсязі. Заява від 03 грудня 2021 року позивача про виплату пенсії через банківську установу АТ "Ощадбанк" не відповідає вимогам п.10 Порядку №1596 (в заяві відсутній підпис ОСОБА_1 ), та заява повинна бути надана у спосіб, встановлений Порядком №1596, тобто заява про поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб із пред`явленням паспорту (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Тобто, оскільки виплата пенсії позивача припинена, то для її поновлення та в подальшому переведення її через банківську установу АТ "Ощадбанк" позивачу необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) та надати відповідні документи: заяву на поновлення виплати пенсії, яка відповідає Порядку №22-1 та заяву про виплату пенсії або грошової допомоги, яка відповідає вимогам п.10 Порядку №1596 (з банківськими реквізитами актуальними на теперішній час) на переведення її через банківську установу у спосіб, який також відповідатиме вимогам п.10 Порядку №1596. Щодо компенсації було зазначено, що підставою для її здійснення є дотримання таких умов: порушення встановлених строків виплати громадянину належних йому доходів, затримка виплати доходів один і більше календарних місяців. Оскільки нарахована доплата на виконання рішення суду виплачена відповідно до чинного законодавства, підстави для виплати компенсації у відповідача відсутні.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата відповідачем компенсації втрати частини доходу разом з виплатою позивачу заборгованості (суми пенсії) слід вважати відмовою у виплаті такої компенсації. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки пенсія за період з 06 червня 2012 року по 31 жовтня 2018 року була нарахована та виплачена позивачу лише 21 вересня 2021 року на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №522/18748/16-а, тобто, у даній справі встановлено порушення строків виплати позивачу пенсії, а також, з огляду на те, що разом з виплатою пенсії за минулі періоди відповідачем не виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходу, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, виплаченої 21 вересня 2021 року на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №522/18748/16-а.
Також суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, виплаченої 21 вересня 2021 року на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №522/18748/16-а.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови Кабінету Міністрів України 30 серпня 1999 року №1596 "Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках", Постанови Правління Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1231. 
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі – Закону №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб – члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ч.1 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1.
Згідно п.1.2 Порядку №22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком №1596.
Відповідно п.2 Порядку №1596 уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1231 (далі – Порядок №1231).
Згідно п. 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1231, Міністерство фінансів України на своєму офіційному сайті опублікувало перелік уповноважених банків станом на 01 лютого 2022 року. Середних них, зокрема, є АТ "Ощадбанк".
Відтак, через Акціонерне товариство "Ощадбанк" може здійснюватися виплата пенсій.
За п.3 Порядку №1596 виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються:
між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення;
між уповноваженими банками, Пенсійним фондом України та органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до п.4 Порядку №1596 сума пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду України шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 року №25 "Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України" (Офіційний вісник України, 2004 р., № 3, ст. 127), а також органами соціального захисту населення - через уповноважений банк, з яким передбачено такий спосіб виплати договором, зазначеним у пункті 3 цього Порядку.
Згідно з п.6 Порядку №1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Відповідно до п.п.8-9 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
За п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.
Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.
Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
За п.11 Порядку №1596 одержувачі, крім внутрішньо переміщених осіб, можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку чи органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з пунктом 10 цього Порядку.
Згідно п.14 того ж Порядку на підставі складених документів Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.
З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.
Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).
Втім, жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.
Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року по справі №280/6637/22 дійшов такого правового висновку:
Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.
Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженим працівником банку АТ "Ощадбанк" було підписано заяву ОСОБА_1 про виплату пенсії або грошової допомоги від 03 грудня 2021 року, згідно якої позивач просить належні їй суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати), починаючи з 01 січня 2022 року перераховувати на її поточний рахунок, який відкрито в ТВБВ № НОМЕР_1 , Одеське РУ, код банку 328845, код згідно ЄДРПОУ 09328601 (філія-Одеське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"). У заяві окремо зазначено, що ОСОБА_1 уповноважила працівника банку передати від її імені цю заяву до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення.
Колегія суддів також зазначає, що 22 серпня 2024 року через веб-портал Пенсійного фонду України було разом з довіреністю подано заяву, в якій позивач, зокрема, але не виключно, просила виплатити компенсацію втрати частини доходу та виплачувати у подальшому її пенсію на визначений банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" відповідно до її заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 03 грудня 2021 року.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подаючи відповідну заяву через веб-портал Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії на поточний рахунок в АТ "Ощадбанк" (враховуючи, що подання будь-яких заяв через веб-портал Пенсійного фонду України можливе лише при накладенні електронного підпису пенсіонера або його уповноваженого представника), позивач не порушила приписи п.10 Порядку №1596. 
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідачем за час розгляду справи не було доведено обґрунтованості відмови позивачу щодо поновлення виплати її пенсії на поточний рахунок в АТ "Ощадбанк", а також враховуючи той факт, що в заяві від 03 грудня 2021 року позивач просила належні їй суми пенсії перераховувати на поточний рахунок, починаючи з 01 січня 2022 року, а не з 31 січня 2018 року, як зазначає позивач у прохальній частині адміністративного позову, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" з 01 січня 2022 року. 
Щодо доводів апеляційної скарги відносно компенсації втрати частини доходу, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-III (далі – Закон №2050-ІІІ) встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.
Відповідно п.3 Порядку №159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.
Згідно ст. 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Тобто, основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів (в тому числі, за рішенням суду). При цьому виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися в день виплати основної суми доходу.
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-III). 
Використане у ст.ст. 3, 4 Закону № 2050-ІІІ формулювання доводить, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, та означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Суд з цього приводу зазначає, що згідно норм чинного законодавства, компенсація частини втраченого доходу виплачується не з моменту постановлення судового рішення, на підставі якого такий дохід фактично виплачено, а саме з часу, коли у особи виникло право на отримання такого доходу.
При цьому, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/8319/16 та від 18 липня 2023 року по справі №200/10663/21
Аналізуючи вищезазначене, оскільки несвоєчасне нарахування та виплату частини грошового забезпечення позивача відбулось у зв`язку з протиправними діями відповідача, тобто з вини органу, що нараховує і виплачує грошове забезпечення, що встановлено судовим рішенням, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини індексації грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Як було встановлено судом вище, нарахування та виплата позивачу пенсії за період з 06 червня 2012 року по 31 жовтня 2018 року в загальній сумі 77 410,84 грн. відбулись лише 21 вересня 2021 року на виконання постанови ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №522/18748/16-а.
Тобто, несвоєчасне нарахування та виплата пенсійного забезпечення відбулось у зв`язку з протиправними діями ГУПФ України в Одеській області, тобто з вини органу, що нараховував і виплачував пенсійне забезпечення.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №60/8194/20 сформував правову позицію, згідно якої аналіз норм ст.ст. 1, 2, 4 Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадянам провести їх компенсацію у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.
Крім того, Судова палата у вищевказаній постанові зазначила, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні ст. 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами ст.ст. 2-4 Закону №2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у цій справі органами Пенсійного фонду України, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.
Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.
Відповідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, несвоєчасне нарахування та виплата пенсії відбулись у зв`язку з протиправними діями ГУПФ України в Одеській області, тобто з вини пенсійного органу, а тому, як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначена вимога підлягає задоволенню.
Щодо посилань апеляційної скарги на пропуск строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів не приймає вищезазначений довід апеляційної скарги, 22 серпня 2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій зокрема, просила виплатити компенсацію втрати частини доходу та виплачувати у подальшому пенсію на визначений банківський рахунок в АТ "Ощадбанк" відповідно до заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 03 грудня 2021 року.
Тоді як, листом від 05 вересня 2024 року ГУПФ України в Одеській області відмовило позивачу у задоволені вищезазначеної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, про відмову в продовженні виплати пенсії та виплаті компенсації позивач дізналася у вересні 2024 року, тоді як з позовом до суду звернулась 25 вересня 2024 року, тобто в межах строку передбаченим ст. 122 КАС України.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують факти та мотивування яких повністю підтверджуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.
Крім того, колегія суддів критично відноситься до твердження апелянта про необґрунтованість стягнення з ГУПФ України в Одеській області витрат по сплаті судового збору з посиланням на ст. 73 Закону №1058-IV, оскільки процесуальні правовідносини з приводу розподілу судових витрат регулюються ст. 139 КАС України, яка, стосовно цих правовідносин, є спеціальної правової нормою і тому підлягає застосуванню.
Згідно п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 травня 2025 року.

Головуючий:                                                                                           Бітов А.І.

Суддя:                                                                                           Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                           Ступакова І.Г.