ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5003/19  Номер провадження 22-ц/814/1191/25	Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року АТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 22.11.2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 було укладено рамкову угоду №6438, згідно якої позивач зобов`язувався здійснити кредитування позичальника у межах ліміту кредитування в сумі 150000 доларів США з лімітом строку 120 календарних місяців. На підставі та в межах вказаної рамкової угоди між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007 року, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у сумі 50000 доларів США на строк 60 місяців. 
На підставі та в межах вказаної рамкової угоди між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 року, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у сумі 85000 доларів США на строк 48 місяців.
В забезпечення виконання зобов`язань, ОСОБА_2 передала в іпотеку належне їй нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями літ. «А-1», розташований на земельній ділянці 1015 кв.м., з надвірними будівлями - убиральня літ. «Г», гараж літ «Д», льох літ. «Е», сарай літ. «Ж», навіс літ. «З», убиральня літ. «И», огорожа №1-4, зливна яка №5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 183,7 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м..
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №2.24579/6438 від 22.11.2007, договором про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 року, утворилась заборгованість, яка рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 була стягнута з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «ПроКредит Банк» у розмірі 7561,68 доларів США та 58667,22 грн. та суми заборгованості за договором про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 у розмірі 73554,25 доларів США та 237600,13 грн. 
Станом на дату подання даного позову рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 у справі №642/896/16-ц ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не виконано.
В ході примусового виконання зазначеного рішення було встановлено, що предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 вже не належить іпотекодавцю ОСОБА_2 , а його новим власником з 07.02.2017 року є ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19.01.2017 №ХК142170181500.
При цьому, саме товариство у будь який передбачений законодавством спосіб не надавало згоди ОСОБА_2 на відчуження предмету іпотеки третій особі, а відтак відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено всупереч положенням Закону України «Про іпотеку» та умовам самого договору іпотеки від 22.11.2007 №6438-ІД01.
У зв`язку з чим просило - в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007 року в розмірі 7561,68 доларів США та 58667,22 грн., яка складається з капіталу в розмірі 6973,47 доларів США, процентів у розмірі 317,58 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 270,63 доларів США та пені у розмірі 58667,22 грн. та суми заборгованості за договором про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 року у розмірі 73554,25 доларів США та 237600,13 грн., яка складається з: капіталу в розмірі 69731,19 доларів США, процентів у розмірі 3204,62 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 618,44 доларів США та пені у розмірі 237600,13 грн. перед АТ «ПроКредит Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №6438-ІД 01 від 22.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. за реєстровим №4295, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою вартістю, що буде встановлено на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» суму судового збору в розмірі 13500 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог АТ «ПроКредит Банк» відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Не погодившись з даним судовим рішенням, АТ «Про Кредит Банк» оскаржив його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі. 
Зазначало, що судом першої інстанції не взято до уваги, що АТ «ПроКредит Банк» у бідь-який передбачений спосіб не надавав згоди ОСОБА_2 на відчуження (передачу права власності) предмету іпотеки третім особам, а відтак відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресую: АДРЕСА_1 , здійснено всупереч договору іпотеки від 22.11.2007 №6438-ІД01.
Також, зазначало, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки збільшення площі житлового будинку відбулося з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, а тому залишається предметом іпотеки за договором іпотеки від 22.11.2007 року, яким має бути забезпечено невиконане позичальником кредитне зобов`язання. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2007 між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк», та ОСОБА_2 було укладено рамкову угоду № 6438 та Договір №1 про внесення змін та доповнень до вказаної Рамкової угоди від 07.08.2008, відповідно до умов якого позивач зобов`язався здійснити кредитування останньої у межах ліміту суми кредитування 150000 доларів США, на 120 календарних місяців, з максимальним розміром процентів - 40%, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів згідно з договорами про надання траншу.
На підставі Договору про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007, укладеного між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 , на рахунок останньої банком було перераховано кредитні кошти в розмірі 50000 доларів, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 10% річних та зі строком користування 98 місяців.
Згідно з Договором №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 23.03.2009 розмір кредиту становить 50000 доларів США, строк кредитування - 60 місяців, за процентною ставкою - 14% річних.
За Договором №2 про внесення змін до договору про надання траншу від 10.12.2009 змінено проценти за користування кредитом, за період з 11.12.2009 по 22.06.2010 включно розмір процентів становить 0,5% річних, а за весь інший період користування кредитом - 14% річних. 
На підставі Договору про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008, укладеного між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 , на рахунок останньої банком було перераховано кредитні кошти в розмірі 85000 доларів США, строк користування – 48 календарних місяців, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 14,5% річних.
У забезпечення виконання умов рамкової угоди №6438 від 22.11.2007 року, договору про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007 року та інших договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені на підставі рамкової угоди, і є та/або будуть її невід`ємною частиною між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №6438-ІД01 від 22.11.2007 року.
Із п.1.1 даного договору вбачається, що відповідно до умов цього договору «Іпотекодавець» передає, а «іпотеко держатель» приймає в іпотеку нерухоме майно – житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 . Нерухоме майно є приватною власністю «Іпотекодавця» і належить йому на підставі договору купівлі – продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. 25.11.2005 року за реєстровим №8606. Житловий будинок з надвірними будівлями літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею 49,2 кв.м., розташований на земельній ділянці 1015 кв.м. та надвірні будівлі при ньому: убиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», льох літ. «Е», сарай літ «Ж», навіс літ. «З», убиральня літ. «И», огорожа №1-4, зливна яма №5 і має загальну вартість 162014 грн., згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 21.11.2007 року.
Згідно п.2.1 даного договору встановлено, що проведення реконструкції чи капітального ремонту, або переведення предмету іпотеки в не житловий фонд або вчинення будь – яких інших дій наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки потребує обов`язкової попередньої письмової згоди «Іпотекодержателя». У будь – якому випадку, вчинення таких дій не позбавляє «Іпотекодержателя» права отримати задоволення своїх вимог за рахунок зміненого предмета іпотеки.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» суму заборгованості за Договором про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007 зі змінами та доповненнями в розмірі 7561.68 доларів США та 58667.22 грн., яка складається з: капіталу в розмірі 6973.47 доларів США; процентів в розмірі 317.58 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 270.63 доларів США, та пені в розмірі 58667.22 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» суму заборгованості за Договором про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 зі змінами та доповненнями в розмірі 73554. 25 доларів США та 237600.13 грн., яка складається з: капіталу в розмірі 69731, 19 доларів США; процентів в розмірі 3204. 62 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 618. 44 доларів США та пені в розмірі 237600, 13 грн..
Дане рішення боржниками не виконано та перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., виконавче провадження №58552603.
Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 255,8 кв.м., житловою площею 148,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК142170181500, виданий 19.01.2017, видавник: Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10.01.2017, видавник: ТОВ «Інвент –проект».
Заперечуючи заявлені банком вимоги, відповідач посилалась на технічний висновок експерта інструментального обстеження будівельних конструкцій житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 від 20.03.2020 року, згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1 реконструйовано в частині літ. «А’-1» із збереженням частки фундаментів та стін; житловий будинок АДРЕСА_1 в частині літ. «А-1» збудовано з нових будівельних матеріалів, які не відповідають даним, вказаним в технічному паспорті інвентаризації Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 03.06.2003 року; площа забудови обстеженого будинку 206,67 м2, що на 47,67 м2 більша за вказану площу забудови в технічному паспорті інвентаризації 2003 року; площа приміщень обстеженої частини будинку з відсутнім напівпідвалом (літ. «А-1») – 35,0595 м2, що менше площі 37,1 м2 вказаної в технічному паспорті інвентаризації 2003 року; міцність фундаментів, стін, конструкцій перекриття і покриття достатня для подальшої експлуатації; зовнішні габарити забудови будинку не відповідають даним інвентаризації від 03.06.2003 року; будівельні матеріали фундаменту і стін частини будинку літ. «А-1», де відсутній цокольний поверх ( напівпідвал) не відповідають даним інвентаризації від 03.06.2003 року. Обстежений будинок з частинами літ. «А-1», літ. «А’-1» за зовнішніми габаритами та будівельними матеріалами конструкцій не відповідає даним існуючого інвентарного технічного паспорту, виданого Харківським бюро технічної інвентаризації 03.06.2003 року.
При цьому вказувала, що належним їй будинок є новоствореним майном, конструктивно не пов`язаний з попереднім житловим будинком, а відтак не має статусу обтяжуваного іпотекою майна, оскільки предметом договору іпотеки був житловий будинок з надвірними будівлями літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею 49,2 кв.м., тоді як на даний час за вказаною адресою знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 255,8 кв.м., житловою площею 148,1 кв.м.
Вважає, що доказом її заперечень слугує і технічний висновок експерта про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 необхідно вважати новоствореним, оскільки він збудований з нових будівельних матеріалів, площа забудови збільшена, обстежений будинок з частинами літ. «А-1», літ. «А’-1» за зовнішніми габаритами та будівельними матеріалами конструкцій не відповідає даним існуючого інвентарного технічного паспорту, виданого Харківським бюро технічної інвентаризації 03.06.2003 року.
Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 набула право власності на вказаний будинок на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК142170181500, виданий 19.01.2017, видавник: Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.
Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що на житловий будинок, з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , службою у справах дітей по Холодногірському району Управління служб у справах дітей Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_5 встановлено обтяження. Право проживання та користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 , закріплено за малолітньою ОСОБА_5 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок АДРЕСА_1 є новоствореним майном, а тому не може вважатись предметом іпотеки, яким забезпечено виконання кредитних зобов`язань, а відтак по справі відсутні правові підстави для звернення на нього стягнення. 
Також суд вказав, що згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 05.04.2017, №223 за малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закріплено право проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак будинок який містить вказані обтяження не може бути відчужений в порядку звернення на нього стягнення в рахунок виконання кредитних зобов`язань. 
Колегія суддів не може погодитися з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та нас прийняття рішення судом) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 33 вказаного Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Положеннями ст. 39 згаданого Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:
загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;
опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);
спосіб реалізації предмета іпотеки;
пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
       У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
       Згідно статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
       Таким чином, положеннями Закону України «Про іпотеку» передбачено застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки , яке пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін). Матеріалами справи доводиться та не заперечується стороною відповідача наявність невиконаного боржниками кредитного зобов`язання, а відтак право позивача як кредитора та іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на законі.
Статтею 32 ЗУ "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
В даному випадку виявлена в ході виконавчих дій по примусовому виконанню судового рішення зміна власника обтяженого іпотекою житлового будинку не змінює його статусу предмета іпотеки, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 як особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Тому, колегія суддів не може погодитись з тим, що здійснені внаслідок реконструкції добудови та проведене будівництво змінили такий статус та є новоствореним майном, оскільки предметом іпотеки був та залишається житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Так, в результаті проведених новим власником нерухомого майна будівельних робіт була здійснена реконструкція в частині літ. «А’-1» із збереженням частки фундаментів та стін; житловий будинок АДРЕСА_1 в частині літ. «А-1» збудовано з нових будівельних матеріалів.
Між тим, як вбачається з Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, затвердженої 14.01.2017 таким об`єктом є - реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 , а не будівництво нового житлового будинку, який би мав статус новоствореного майна та не був в такому випадку обтяжений іпотекою. При цьому, в зазначеній Декларації вказано, що у зв`язку з технічно-економічними показниками об`єкта несучі конструкції: фундамент - залізобетон; перекриття - залізобетон; стіни - шлакоблок, обкладений - цеглою, огороджувальні конструкції: перекритті залізобетон; стіни – шлакоблок, обкладений цеглою; покрівля – ондулін; фасад – цегла.
Таким чином, зазначенні реконструйовані приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 не можна вважати новоствореними об`єктами нерухомого майна, оскільки останні створені з технічною прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів. Тоді як збільшення площі забудови та відсутність приміщення напівпідвалу, не свідчать про створення нового об`єкту нерухомості, який не відноситься до предмета іпотеки відповідно до іпотечного договору. 
З урахуванням того, що ОСОБА_2 вчинила незаконні дії щодо нерухомого іпотечного майна без згоди іпотекодержателя, у відповідності до ч. 3 ст. 5 ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» іпотека згідно договору іпотеки поширюється на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , становить 255,8 кв.м., житлова площа 148,10 кв.м., який належить ОСОБА_1 .
       Так, ОСОБА_1 , яка набула право власності на вказане нерухоме майно, відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» набула статусу іпотекодавця, має всі права і несе всі обов`язки первісного іпотекодавця за договором іпотеки від 22.11.2007 року.
       При цьому, сам по собі факт існування зареєстрованого обтяження у вигляді права на проживання та користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 , за малолітньою ОСОБА_5 , якій на час ухвалення даного рішення вже виповнилось 16 років, не може нівелювати право іпотекодержателя задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у встановлений в іпотечному договорі спосіб, що гарантовано йому положеннями ст. 7 Закону України «Про іпотеку». 
       З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, одночасно із зупиненням виконання рішення суду в цій частині під час дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення
Так, відповідно до ч. 52 ст. 1322 ЗУ «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь АТ «ПроКредит Банк» піддягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 13500 грн. та за подання апеляційної скарги 20250 грн., а всього 33750 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2024 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості  ОСОБА_2 за Договором про надання траншу №2.24579/6438 від 22.11.2007 року в розмірі 7561,68 доларів  США та 58667,22 грн., яка складається станом на 23.07.2019 року з капіталу в розмірі 6973,47 доларів США, процентів в розмірі 317,58 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 270,63 доларів США та пені в розмірі 58667,22 грн. та суми заборгованості за Договором про надання траншу №2.28202/6438 від 07.08.2008 року в розмірі 73554,25 доларів США та 237600,13 грн., яка складається з: капіталу в розмірі69731,19 доларів США, процентів в розмірі3204,62 доларів США, процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 618,44 доларів США та пені в розмірі 237600, 13 грн. перед Акціонерним товариством «Про Кредит Банк» - на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №6438-ІД 01 від 22.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. за реєстровим №4295, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Зупинити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки під час дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 13500 грн. та апеляційної скарги у розмірі 20250 грн., а всього 33750 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 28 травня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин