Справа № 130/2588/24
Провадження № 22-ц/801/1317/2025
Категорія: 37
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року	Справа № 130/2588/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Рибчинського В. П., Оніщука В. В.,
за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А. І., 
розглянув у відкритому судовому (в режимі відеоконференції) засіданні справу № 130/2588/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9.04.2025, ухвалене у складі судді Грушковська Л. Ю. в приміщенні суду в м. Жмеринка, - 
в с т а н о в и в :

6.09.2024 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі – ПАТ «СК «АРКС») звернулося до суду з позовом (вх № 11183) до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 171580 грн. 53 коп та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.03.2022 о 11:50 год. в м. Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», держаний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Kadjar», держаний номерний знак НОМЕР_2 .  Внаслідок ДТП автомобілям були заподіяні механічні пошкодження. За фактом ДТП між його учасниками було укладено повідомлення про ДТП (Європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», держаний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який під час повороту ліворуч здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Kadjar», держаний номерний знак НОМЕР_3 .  
На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Kadjar», державний номерний знак НОМЕР_3 був застрахований в АТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Г а1в терміном від 10.12.2021 до 11.12.2022. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», держаний номерний знак НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 207111392.  
Власник пошкодженого автомобіля «Renault Kadjar», держаний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 29.04.2022. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком. АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 202662 грн. 13 коп., згідно платіжного доручення № 885248 від 1.07.2022 року та в розмірі 17618 грн. 40 коп., згідно платіжного доручення № 893680 від 1.07.2022. Загальний розмір страхового відшкодування становить: 220280 грн. 53 коп. 
Страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», держаний номерний знак НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_1 , ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатила позивачу страхову виплату в межах ліміту 43830 грн за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір якого було узгоджено сторонами.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9.04.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 171580 грн. 53 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 ,подано апеляційну скаргу (вх № 4998 від 2.05.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати : 4542 грн судовий збір за подання апеляційної скарги та 7500 грн витрат на правничу допомогу /а. с. 125-126/.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників підрозділів Національної поліції, складання «Європротоколу» ,розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Положення статті 1194 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Сам факт добровільного виконання третьою особою без згоди боржника його зобов`язань не встановлює переходу до такої особи прав кредитора у зобов`язанні. За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Г а1в від 10.12.2021 у випадку складання «Європротоколу» сума страхового відшкодування могла бути не більшою 50000 грн, тому решта суми виплаченої АТ «СК «АРКС» 171580,53 грн не можна вважати страховим відшкодуванням, оскільки такий розмір не передбачений договором страхування. Рішення суду порушує баланс інтересів потерпілого та винуватця ДТП; рахунки-фактури ТОВ «Фаворит авто Вінниця» не є належними доказами на підтвердження розміру заподіяної шкоди, так як розмір шкоди має бути підтверджений або висновком експерта або ж актом виконаних робіт; протоколи огляду транспортного засобу «Renault Kadjar», держаний номерний знак НОМЕР_2 , який складений ОСОБА_3 не містять відомостей про освіту, спеціальність та діяльність ОСОБА_3 , чи являється він аварійним комісаром, чи експертом, оцінювачем, фахівцем в оцінюванні завданої шкоди.
12.05.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 5434) ПАТ «СК «АРКС», в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судовому засідання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Представник позивача ОСОБА_4 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
10.03.2022 в м. Вінниці відбулась ДТП за участі транспортного засобу «Renault Kadjar», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 ..  
Дорожньо-транспортну пригоду її учасниками було оформлено у вигляді електронного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (електронний європротокол), зі змісту якого вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась під час руху в одному і тому ж напрямку, але в іншій смузі під час повороту ліворуч транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_4 
/а. с. 4/.
На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Kadjar», державний номерний знак НОМЕР_3 був застрахований в АТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Г а1в терміном від 10.12.2021 до 11.12.2022 /а. с. 5-12/.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», держаний номерний знак НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 207111392, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. та франшизою у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. /а. с. 26/.
29.04.2022 ОСОБА_6 звернулася до ПАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу /а. с. 13/.
12.03.2022 та 19.04.2022 здійснено огляди транспортного засобу «Renault Kadjar», державний номерний знак НОМЕР_3 , на підставі чого складено протоколи огляду транспортного засобу /а. с. 15-16, 17/.
Відповідно до рахунків №СФВ-К-92583 від 14.04.2022 розрахунок страхового відшкодування становить 202662,13 грн та №СФВ-К-93298 від 30.05.2022 розрахунок страхового відшкодування становить 17618,40 грн /а. с. 18, 19, 20, 21/.
ПАТ «СК «АРКС» сплатило ОСОБА_6 суму страхового відшкодування у розмірі 202662,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 885248 від 01.07.2022 /а. с. 24/ та суму страхового відшкодування у розмірі 17618,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 893680 від 1.07.2022 /а. с. 25/.
ТДВ «Страхова група «Альфа-Гарант» сплатило ПАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 43830 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30450 від 29.08.2022 /а. с. 27/.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем клопотання про призначення судової експертизи заявлено не було, не надано до суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем, та обставин, викладених в позові, отже, фактичний розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 222280,53 грн., а ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 48700 грн., тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 171580,53 коп. (222280,53 грн. - 48700 грн. = 171580,53 грн.).
Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
У частинах першій та третій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). 
Оскільки суброгація є різновидом заміни кредитора у зобов`язанні – на неї розповсюджуються відповідні норми ЦК України (ст. ст. 513-519).
Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Страховик за суброгаційними вимогами не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.
Відповідно до п. 27.7.1 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Га1в від 10.12.2021, укладеного між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_6 , у випадку оформлення ДТП шляхом складання спільно з іншим учасником ДТП повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») без виклику поліції відповідно до п. 2.11 ПДР, страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку за вирахуванням встановленої згідно з розділом 10 договору франшизи по відповідному ризику, але не більше ліміту встановленого відповідним розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на дату настання страхового випадку.
Максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України складає 50 000,00 грн (пункт 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 № 3471 в редакції, чинній на час настання страхового випадку).
У постанові ВС від 20.11.2024 по справі № 756/2755/22 зазначено, що якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика за європротоколом, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою відшкодовує винуватець ДТП без урахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля потерпілого. Винуватець ДТП має відшкодувати потерпілому різницю між вартістю ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей і сумою страхової виплати за європротоколом.
У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку (пункт 33.2 статті 33 Закону № 1961-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Європротокол – спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) на місці аварії, потім надається страховику як документальне підтвердження факту настання такої пригоди. 
У судовому засіданні на запитання головуючої про підстави виплати страхового відшкодування з порушенням умов п.27.7.1 Договору, представник позивача пояснив, що таке рішення було прийнято без обґрунтування.
Змагальність сторін є однією з основних засада (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Судом першої інстанції встановлено, що ТДВ «Страхова група «Альфа-Гарант» сплатило ПАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 43830 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30450 від 29.08.2022 /а. с. 27/.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що за умовами пункту 27.7.1 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Г а1в від 10.12.2021 сума страхового відшкодування, яка підлягала сплаті АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 могла бути не більшою 50000 грн у разі складання європротоколу, тому решта суми 171580,53 грн виплаченої АТ «СК «АРКС» не підлягає стягненню з відповідача, оскільки така виплата здійснена всупереч умов договору страхування та положень пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
ПАТ «СК «АРКС» сплатило ОСОБА_6 суму страхового відшкодування у розмірі 202662,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 885248 від 01.07.2022 /а. с. 24/ та суму страхового відшкодування у розмірі 17618,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 893680 від 1.07.2022 /а. с. 25/.
Поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що позивачем не наведено в позовній заяві підстав здійснення виплати ОСОБА_6 страхового відшкодування в більшому розмірі, ніж передбачений п. 27.7.1 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Га1в від 10.12.2021, а надано розрахунок страхового відшкодування в якому зазначено, що ліміт відповідальності на дату страхування становить 506533 грн (п. 11 договору) /а. с. 22-23/.
Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (пункти 9.1 і 9.4 статті 9 Закону № 1961-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Виходячи з наведеного, позивачем не доведено правомірність виплати суми страхового відшкодування в розмірі 171580,53 грн, а відтак і право стягнення цієї суми як страхового відшкодування з відповідача. 
Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає (постанова ВСУ від 23.04.2012 у справі № 6-101цс11).
Сам факт добровільного виконання третьою особою без згоди боржника його зобов`язань не встановлює переходу до такої особи права кредитора у зобов`язанні. 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача різниці виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 171580,53 грн (222280,53 грн. - 48700 грн. = 171580,53 грн.) є недоведеними, оскільки різницю страхового відшкодування в розмірі 171580,53 грн, яку просить стягнути позивач не можна вважати страховим відшкодуванням, адже виплата зазначеної суми не узгоджується з положеннями п. 27.7.1 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134423Га1в від 10.12.2021, укладеного між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_6 , та пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Погоджується колегія і з доводами апеляційної скарги про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами розміру заподіяної шкоди та факту виконання робіт ремонту автомобіля.
Відповідно до пункту 1 – 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Щодо розподілу витрат по судовому збору. 
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
При поданні апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 4542 грн /а. с. 139/.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, з позивача слід стягнути на користь відповідача 4542 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Щодо розподілу витрат на правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15).
В апеляційній скарзі представник відповідача просив стягнути з позивача 7500 грн витрат на правничу допомогу /а. с. 129/.
Представником відповідача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано суду наступні докази : квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 1.05.2025 /а. с. 129/; копію договору про надання правничої допомоги від 23.11.2024 /а. с. 131-132/; додаткову угоду № 1 від 10.04.2025 до договору про надання правової допомоги від 23.11.2024 /а. с. 133/; детальний розрахунок робіт (наданих послуг) від 1.05.2025 виконаних для надання правничої (правової) допомоги відповідно до договору від 23.11.2024 /а. с. 134-135/, в якій адвокат Лисий О. В. та Мельник О. В. погодили розмір гонорару; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 1.05.2025 /а. с. 136/, в якому передбачено розмір витрат 7500 грн, з них 500 грн (проведення попередньої консультації); 4000 грн ((підготовчі дії спрямовані на подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду); 3000 грн (участь у судових засіданнях (які відбулись) незалежно від їх кількості їх проведення. Проведення додаткової консультації щодо участі в судових засіданнях (виступах та промов); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000746 /а. с .137/; копію ордера № 1187166 від 2.05.2025 /а. с. 138/.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18).
У додатковій постанові Верховного Суду від 8.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції апеляційна скарга задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 7500 грн витрат на правничу допомогу.
Підстав вважати зазначений розмір витрат на правничу допомогу завищеним таким, що не відповідає критеріям співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України апеляційний суд не вбачає. 
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити. 
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9.04.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 4542 гривні та витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                             Л. О. Голота

Судді:                                В. В. Оніщук 

В. П. Рибчинський 

       Повний текст постанови складено 6.06.2025.