КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/8362/2025
справа №752/14604/23
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 червня 2025 року                                                                                   м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Верланова С.М., Соколова В.В.,
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою адвокатом Стегарем Олегом Миколайовичем, на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Плахотнюк К.Г., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошової компенсації за частку у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, -
 
встановив:
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У липні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про стягнення грошової компенсації за частку у спільній частковій власності та про припинення права спільної часткової власності, у якому просить:
 - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 725 813,57 грн вартості належної позивачці частки (3/8) у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ;
- з моменту отримання ОСОБА_1 грошової компенсації вартості належної їй частки у спірній квартирі припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 .
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є братом позивачки та чоловіком відповідачки. 
Усе своє майно ОСОБА_4 заповідав сестрі - позивачці  ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частки спірної квартири. Інша 1/2 частка квартири належить відповідачці на праві спільної сумісної власності. Як непрацездатна вдова, ОСОБА_2 отримала половину частки, яка належала б кожному з подружжя за законом в порядку частини 1 статті 1241 ЦК України. 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримала право на 3/8 спірної квартири. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачці та відповідачці, а саме ОСОБА_1 належить 3/8 частки квартири, ОСОБА_2 належить 5/8 частки квартири.
Позивачка не проживає у спірній квартирі, не користується нею. У квартирі проживають відповідачка та її син ОСОБА_3 .
Вказує, що виділ у натурі належної позивачці частки у спірній квартирі неможливий, спільне проживання чи користування квартирою суперечить інтересам ОСОБА_1 . 
2. Вимоги заяви про зупинення провадження у справі.
В грудні 2024 року представником ОСОБА_2 ? адвокатом Божком Р.О. подано заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №752/22203/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про право власності, що перебуває у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва.
Заяву мотивовано тим, що у вказаній справі однією із вимог є визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі яких ОСОБА_6 набула право власності на 3/8 часток спірної квартири, та за які у справі, що розглядається, вимагає компенсацію за 3/8 частки спірної квартири.
Стверджує, що вимоги обох справ є взаємопов`язаними, отже, існують підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №752/22203/24, оскільки виявлено обставини, які не можуть бути з`ясовані у цьому судовому провадженні, але мають суттєве значення для вирішення справи та можуть бути встановлені лише в провадженні про визнання недійсним заповіту, ініційованому ОСОБА_2 .
Мотивуючи наведеним, просить зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №752/22203/24.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року зупинено провадження у справі №752/14604/23 до набрання законної сили рішенням у справі №752/22203/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про право власності, що перебуває у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав, що предметом розгляду обох справ є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 . 
Суд вказав, що оскільки встановлені судом обставини у справі №752/22203/24-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом можуть мати істотне значення або ж бути взаємовиключними під час вирішення справи №752/14604/23 за позовом ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за частку у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, існує необхідність зупинення провадження у справі №752/14604/23 до набрання законної сили рішенням у справі №752/22203/24.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Стегарем О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
Уважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною.
Зазначає, що зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Вказує, що усі докази в справі, на підставі яких суд має можливість вирішити заявлену позовну вимогу, зібрані.
Стверджує, що сторона відповідачки зловживає правами та затягує розгляд справи по суті, оскільки саме у володінні та користуванні відповідачки перебувала і продовжує перебувати спірна квартира, позивачка при цьому по суті є неволодіючим власником - маючи право власності на 3/8 спірної квартири, позивачка позбавлена можливості своєю часткою реально користуватися та розпоряджатися.
Вказує, що провадження у справі відкрито 24 липня 2023 року, відповідачка скористалася правом на подання відзиву, разом з тим, зустрічного позову відповідачка не заявляла, надані позивачкою докази не оскаржувала, не спростовувала та не просила суд визнати їх недопустимими чи недостовірними. Неодноразовими неявками сторони відповідачки та клопотаннями відповідачки про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 , на думку представника позивачки, затягує строки розгляду справи.
Вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме приписів частини 3 статті 210 ЦПК України, яка містить виключний перелік підстав для зупинення провадження на стадії розгляду справи по суті, до яких пункт 6 частини 1 статті 251 ЦПК України не входить. Вказує, що приписи частини 3 статті 210 ЦПК України містять заборону зупиняти провадження на стадії розгляду по суті у зв`язку із об`єктивною неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі згідно пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України.
Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
5. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
06 травня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 ? адвоката Божка Р.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву посилається на надуманість мотивів апеляційної скарги, уважає її такою, що не відповідає обставинам справи.
Зазначає, що існують обставини з іншої справи, без з`ясування яких неможливо розглянути цю справу.
Вказує, що однією із заявлених ОСОБА_2 позовних вимог у справі  №752/22203/24 є визнання недійсним заповіту, на підставі якого ОСОБА_1 набула право власності за заповітом на частку у спірній квартирі, а у справі, що розглядається, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 компенсацію за належну їй частку у спірній квартирі, відтак позовні вимоги обох справ є взаємопов`язаними та існують підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі №752/22203/24.
Посилається на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20, від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19.
Мотивуючи наведеним, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року залишити без змін.
6. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
7. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
8. Фактичні обставини справи, установлені судом.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
У липні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про стягнення грошової компенсації за частку у спільній частковій власності та про припинення права спільної часткової власності, в якому просить:
 - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 725 813,57 грн вартості належної позивачці частки (3/8) у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ;
- з моменту отримання ОСОБА_1 грошової компенсації вартості належної їй частки у спірній квартирі припини право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 .
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі. Призначено у справі підготовче судове засідання на 21 листопада 2023 року (том 1 а.с.57-58).
17 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції (том 1 а.с.68). Проте ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні поданої заяви (том 1 а.с.70-71). 21 листопада 2023 року адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання (том 1 а.с.73). Судове засідання, призначене на 21 листопада 2023 року, відкладено на 05 березня 2024 року (том 1 а.с.75, 76).
02 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. ознайомився з матеріалами справи, отримав копію позовної заяви з додатками, про що зробив відповідну відмітку в розписці (том 1 а.с.84).
14 лютого 2024 року представником ОСОБА_2 ? адвокатом Божком Р.О. подано відзив на позовну заяву за допомогою системи «Електронний суд» (том 1 а.с.86-99).
28 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції (том 1 а.с.107). Проте ухвалою суду від 01 березня 2024 року відмовлено у задоволенні поданої заяви (том 1 а.с.109-110).
05 березня 2024 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції (том 1 а.с.112). 
Згідно даних протоколу судового засідання від 05 березня 2024 року в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та її представник ? адвоката Стегар О.М., Герасимець Т.І. В судовому засіданні ОСОБА_2 клопотала про відкладення розгляду справи у  зв`язку із відсутністю її представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Клопотання задоволено судом, оголошено перерву до 09 квітня 2024 року (том 1 а.с.144-147).
08 квітня 2024 року представником ОСОБА_2 ? адвокатом Божком Р.О. подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою представника. Долучено документи на підтвердження вказаної обставини (том 1 а.с.178-180).
Згідно даних протоколу судового засідання від 09 квітня 2024 року в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та її представник ? адвокат Стегар О.М. (том 1 а.с.181-183). 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 09 квітня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 18 липня 2024 року (том 1 а.с.184).
Судове засідання, призначене на 18 липня 2024 року, знято з розгляду у зв`язку із відсутністю в приміщенні суду електропостачання, про що складену відповідну довідку (том 1 а.с.212). Судове засідання відкладено на 30 липня 2024 року (том 1 а.с.213).
Згідно даних протоколу судового засідання від 30 липня 2024 року в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та її представник ? адвокат Стегар О.М., ОСОБА_2 та її представник ? адвокат Божок Р.О. Судове засідання відкладено на 02 вересня 2024 року для надання сторонам строку для врегулювання питання мирним шляхом (том 1 а.с.214-221).
Згідно даних протоколу судового засідання від 02 вересня 2024 року в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та її представник ? адвокат Стегар О.М., ОСОБА_2 та її представник ? адвокат Божок Р.О. Адвокат Стегар О.М. повідомив суд про розгляд позивачкою варіанту укладення мирової угоди з продажем спірної квартири. В судовому засіданні оголошено перерву до 09 грудня 2024 року (том 1 а.с.223-225).
04 грудня 2024 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції (том 1 а.с.227а). Проте ухвалою суду від 05 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні поданої заяви (том 1 а.с.230-231). 09 грудня 2024 року адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання у зв`язку із сімейними обставинами (том 1 а.с.233). 
09 грудня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_2 ? адвоката Божка Р.О. про зупинення провадження у справі (том 1 а.с.235-246).
До заяви получено копію позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про право власності (справа №752/22203/24).
ОСОБА_2 у своєму позові просить суд визнати недійним заповіт ОСОБА_4 ,, складений на користь ОСОБА_1 , посвідчений 30 вересня 2021 року секретарем Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Дерманською М.А., реєстраційний номером 44 від 30 вересня 2021 року, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29 листопада 2022 року, видане на ім`я ОСОБА_1 , посвідчене приватним нотаріусом КМНО Бондар Т.М, 29 листопада 2022 року, реєстраційний номером 2179, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про право власності / довірчої власності 48558110 від 29 листопада 2022 року за ОСОБА_1 на 3/8 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 
Судове засідання, призначене на 09 грудня 2024 року, знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному (том 1 а.с.247). Судове засідання відкладено на 07 лютого 2025 року.
28 січня 2025 року представник ОСОБА_2 ? адвокат Божок Р.О. звернувся до суду із заявою про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції (том 2 а.с.4). Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року клопотання задоволено (том 2 а.с.11-12). 
06 лютого 2025 року адвокатом Божком Р.О. за допомогою системи «Електронний суд» подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відсутністю відповіді на заяву про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції. Крім того, вказано про перебування адвоката у відпустці до 21 лютого 2025 року (том 2 а.с.15-16).
Згідно даних протоколу судового засідання від 07 лютого 2025 року в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та її представник ? адвоката Стегар О.М., та представник відповідачки ? адвокат Божок Р.О. Адвокат Божок Р.О. клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці, про що адвокат повідомив відповідачку та остання не прибула в судове засідання. Адвокат Стегар О.М. звернув увагу суду на суперечливу поведінку представника відповідачки у зв`язку із поданням заяви про участь представника відповідачки в судовому засідання в режимі відеоконференції через участь в іншому судовому процесі (том 2 а.с.29-34).
07 лютого 2025 року постановлено оскаржувану ухвалу.
Згідно даних, розміщених на сайті Судова влада та Єдиному державному реєстрі судових справ, провадження у справі №752/22203/24 за позовом ОСОБА_2 відкрито 27 листопада 2024 року, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні, чергове судове засідання по справі призначено на 14 липня 2025 року.
9. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі ? це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.
Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України (в редакції 2004 року, що кореспондується із статтею 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Таким чином, передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у його задоволенні, або якщо ці справи є взаємовиключними.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Частиною 3 статті 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини 1 статті 252 цього Кодексу.
Із матеріалів справи установлено, що підготовче провадження розпочато 24 липня 2023 року та закрито 09 квітня 2024 року, тобто тривало близько 8 місяців.
Завданнями підготовчого судового провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Згідно інформації, розміщеної на сайті «Судова влада», ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про право власності в жовтні 2024 року (справа №752/22203/24).
Клопотання про зупинення провадження у цій справі із посиланням на справу №752/22203/24 заявлено 09 грудня 2024 року, тобто після закінчення підготовчого провадження у справі №752/14604/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошової компенсації за частку у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності.
Суд першої інстанції на вказані обставини та норми процесуального права увагу не звернув, внаслідок чого застосував припис пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, що не підлягає застосуванню на цій стадії судового процесу. Вказане призвело до постановлення помилкової ухвали.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що висновки, наведені у постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20, від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19, на які посилається представник відповідачки у відзиві на апеляційну скаргу, не суперечать наведеним вище висновкам апеляційного суду. Натомість, посилаючись на вказані справи, представник відповідачки цитує наведені у постановах Верховного Суду норми права та їх загальне тлумачення, проте не наводить який саме висновок є застосовним до справи, що переглядається апеляційним судом, ураховуючи, що обставини цієї справи не є подібними обставинам справ, що переглядалися судом касаційної інстанції.
Згідно статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції
Відтак, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Стегарем Олегом Миколайовичем, задовольнити.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук
 
Судді                                                                         С.М. Верланов
 
                                                                                   В.В. Соколова