ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2025 р.                            Справа№ 927/553/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Алданової  С.О. 
  
за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: Сало О.П.
від третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» 
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.08.2024, повний текст якого складено та підписано 22.08.2024 
у справі № 927/553/24 (суддя Фесюра М.В.)
за позовом Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області
про стягнення 1 103 974,19 грн

В С Т А Н О В И В:
Рух справи

У червні 2024 року Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління №14"     збитків у розмірі 1   103 974,19 грн в якості відшкодування здійснених Замовником в особі Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради витрат на оплату вартості ремонтно-будівельних робіт Підрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління №14" в завищених розмірах по Договору №7461-5 від 23.03.2020 року на виконання робіт по об`єкту: "Будівництво автомобільної дороги для під`їзду з вул. Івана Мазепи до житлового району по вул. Текстильників, м. Чернігів" на суму 664 169,90 грн та по Договору №7462-1 від 27.07.2020 року на виконання робіт по об`єкту: "Будівництво автомобільної дороги для під`їзду з вул. Івана Мазепи до житлового району по вул. Текстильників, м. Чернігів" на суму 439   804,80 грн, внаслідок чого, в порушення вимог п.1 ч.1 статті 174 та п.1ст. 193 Господарського кодексу України, Замовником з місцевого бюджету сплачено кошти на загальну суму 1 103 974,19 грн, що призвело до зайвих виплат бюджетних коштів спеціального фонду у зазначеному періоді. Зазначені порушення були встановлені за результатами проведеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2021 по 31.12.2023, що підтверджується Актом ревізії від 19.03.2024 №06-30/01.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що кошти не були перераховані до бюджету Чернігівської міської територіальної громади, з метою забезпечення виконання вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області.
Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що акт ревізії Північного офісу Держаудитслужби № 06-30/01 від 19.03.2024 є лише документом, який фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (в даному випадку позивача), він не може змінювати, припиняти повністю або частково договірні правовідносини сторін за договором. За доводами відповідача, сторони при укладенні Договору дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі щодо вартості робіт, яка в подальшому зменшувалась відповідно до укладених додаткових угод, при цьому, Договір є виконаним, а при прийнятті робіт за Договором позивач не заявляв про порушення обсягу виконаних робіт чи про їх недоліки тощо. Відтак, відповідач вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.08.2024 у справі №927/553/24 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхо-будівельне управління №14 на користь Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради кошти в сумі 1103974 грн.19 коп. та 13247 грн. 69 коп. судового збору.
Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 апеляційну скаргу задоволено. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.08.2024 у справі №927/553/24 скасовано та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» 15 897 грн 23 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Щодо заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 

В апеляційній скарзі відповідач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 40  000,00 грн та повідомив, що остаточний розрахунок таких витрат буде надано у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України. 
23.01.2025 відповідач, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, подав заяву, в якій просить стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 40 000,00 грн. 
До цієї заяви долучено копії таких доказів: 
- договору про надання правової допомоги № 03-08/24 від 23.08.2024;
- додаткової угоди № 1 від 28.08.2024;
- рахунку №1 від 30.10.2024;
- звіту юридичних послуг;
- акта про надання правової допомоги (послуг) від 12.12.2024;
- платіжної інструкції №1584 від 05.11.2024. 

Заперечення позивача щодо заяви 

Позивач подав заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу та просить відмовити відповідачу у стягненні заявлених витрат, оскільки сума за надання професійної правничої допомоги у справі № 927/553/24 Адвокатським бюро «Архіпова» у розмірі 40000,00 (сорок тисяч) грн є неспівмірна із фактично передбаченим (наданим) обсягом юридичної допомоги по справі, згідно акту про надання правової допомоги за Додатковою угодою до Договору № 03-08/24 про надання правової допомоги.
Зокрема, позивач зазначив, що витрати ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14» на професійну правничу допомогу у справі № 927/553/24 складають 40 000,00 (сорок тисяч) грн, а їх понесення підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами. Натомість в усіх судових засіданнях у даній справі від ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14» учать приймав адвокат Сало Олександр Петрович.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу передачі заяви раніше визначеному складу суду від 23.01.2025 заяву у справі № 927/553/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Алданова С.О., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» про ухвалення додаткового рішення у справі №927/553/24 на 05.02.2025. Встановлено учасникам апеляційного провадження строк до 03.02.2025 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №927/553/24. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Чернігівської області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20). Постановлено, що в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Господарському суді Чернігівської області прийматиме участь представник позивача - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради - адвокат - Солонинка Ярослав Тарасович. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.
06.02.2025 позивач подав заяву про розгляд заяви без його участі. 
05.02.2025 судове засідання призначене не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді - Корсака В.А. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» про ухвалення додаткового рішення у справі №927/553/24 на 05.03.2025. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Чернігівської області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20). Постановлено, що в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Господарському суді Чернігівської області прийматиме участь представник позивача - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради - адвокат - Солонинка Ярослав Тарасович.
21.02.2025 позивач подав заяву про розгляд заяви без його участі.  
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 розгляд справи відкладено до 02.04.2025. Постановлено здійснювати розгляд справи за участі представника відповідача - адвоката Сала Олександра Петровича (логін - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у судовому засіданні у справі №927/553/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 02.04.2025 підтримав свою заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та просив її задовольнити. 
Представник позивача подав до судового засіданні 25.03.2025 клопотання та просить розгляд справи відкласти та забезпечити його участь в режимі відеоконференції в Чернігівському апеляційному суді. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що представник позивача 02.04.2025 буде зайнятий в іншому судовому засіданні, у зв`язку з чим не зможе бути присутнім в цьому судовому засіданні. 
Колегія суддів, розглянувши це клопотання в судовому засіданні 02.04.2025 дійшла висновку про відхилення зазначеного клопотання за відсутності обґрунтованих поважних причин.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 11    ст. 270 ГПК України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Частиною 12    ст. 270 ГПК України  визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.    Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
У розгляді клопотання судом враховано, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась; представник позивача не надав доказів на підтвердження наведених в ньому обставин, а саме його участі в іншому судовому засіданні в день судового засідання 02.04.2025 о 14:00 год. До судового засідання 02.04.2025 позивачем не подано клопотання про забезпечення його участі в режимі відеоконференції у строк, передбачений ст. 197 ГПК України. 
Отже, протокольною ухвалою суду від 02.04.2025 відмовлено у задоволенні цього клопотання.  
Також, в судове засідання 02.04.2025 не з`явився представник третьої особи, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.  
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та третьої особи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку. 

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За змістом пункту 3 частини першої  ГПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Стаття 123 ГПК України  встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частин першої та другої  статті 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя  статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої  статті 126 ГПК України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги.  При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час  (стаття 30 вказаного вище Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Також    частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за  наявності заперечення сторони  проти розподілу витрат на адвоката  або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України,  може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі    №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з  критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також  критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21  додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що  такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а  їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що  відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір  (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що  суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами  справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним  щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, відповідач просить стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн (гонорар). 
До цієї заяви від 23.01.2025 долучено копії таких доказів: 
- договору про надання правової допомоги № 03-08/24 від 23.08.2024;
- додаткової угоди № 1 від 28.08.2024;
- рахунку №1 від 30.10.2024;
- звіту юридичних послуг;
- акта про надання правової допомоги (послуг) від 12.12.2024;
- платіжної інструкції №1584 від 05.11.2024. 
За результатами дослідження цих доказів колегією суддів встановлено наступне. 
28.08.2024 між Адвокатським бюро «АРХІПОВА» (Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № 03-08/24, за змістом якого Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту за його дорученням на умовах і в порядку, визначених даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу.
В п. 4.1 Договору сторони домовились, що Обсяги та види правової допомоги, порядок і строки оплати, а також розміри винагороди Адвокатського бюро за надання правової допомоги за цим Договором (гонорар) визначаються Сторонами в додаткових угодах до цього Договору, які становитимуть його невід`ємні частини.
В Додатковій угоді № 1 до договору № 03-08/24 про надання правової допомоги від 28.08.2024 сторони погодили, що вартість Правової допомоги Адвокатського бюро, що надається КЛІЄНТУ згідно з цією Додатковою угодою, становить фіксований гонорар у розмірі 40 000,00 гривень, що підлягає сплаті Клієнтом на підставі виставленого Адвокатським бюро рахунку. (п. 2.1 додаткової угоди). 
12.12.2024 сторони склали Акт про надання правової допомоги (послуг) за Додатковою угодою № 1 від 28.08.2024 до Договору № 03-08/24 від 28.08.2024, згідно якого Адвокатське бюро у період з 28.08.2024 по 12.12.2024 надало Клієнту, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу (послуги):
- аналіз наданих Клієнтом документів, формування та узгодження із Клієнтом правової позиції та процесуальної стратегії з метою подання - 2 год.;
- підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.08.2024 у справі №927/553/24 - 8 год.;
- моніторинг інформації та стадій розгляду справи №927/553/24, інформування КЛІЄНТА про її хід та вчинені процесуальні дії - 2 год.
Всього витрачено адвокатом 12 годин. 
В п. 2 Акта зазначено, що Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди гонорар Адвокатського бюро за надання Правової допомоги (послуг) Клієнту за Додатковою становить 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, які повністю сплачені Клієнтом Адвокатському бюро.
Акти підписано сторонами без претензій і зауважень. 
На підтвердження оплати адвокатських послуг заявником додано копію платіжної інструкції №1584 від 05.11.2024.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Щодо суми гонорару 

Враховуючи умови договору та надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення суми гонорару виходячи з наступного.  
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
Згідно матеріалів справи, відповідач оскаржив судове рішення суду першої інстанції та отримав позитивне для нього рішення. Представник відповідача - адвокат Архіпов Олександр Юрійович подав апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції задовольнив. 
Відповідно до договору про надання правничої допомоги сума зазначених витрат визначена сторонами у фіксованій формі, як гонорар, що становить 40  000,00 грн за надані послуги адвоката відповідача Архіпова Олександра Юрійовича. 
Згідно з деталізацією наданих послуг та актом виконаних робіт сторони визначили суму гонорару наступним чином:
- аналіз наданих Клієнтом документів, формування та узгодження із Клієнтом правової позиції та процесуальної стратегії з метою подання - 2 год.;
- підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.08.2024 у справі №927/553/24 - 8 год.;
- моніторинг інформації та стадій розгляду справи №927/553/24, інформування КЛІЄНТА про її хід та вчинені процесуальні дії - 2 год.
За надані послуги адвокатом відповідача витрачено 12 годин. 
Таким чином, за 1 годину роботи адвоката вартість наданих послуг становить 3  333,33 грн (40  000,00 грн / 12 год.). 
Проаналізувавши ці обставини, колегія суддів вважає, що послуга з підготовки та подання апеляційної скарги включає в себе (охоплює) такі послуги, як: " аналіз наданих Клієнтом документів, формування та узгодження із Клієнтом правової позиції та процесуальної стратегії з метою подання ", а також «моніторинг інформації та стадій розгляду справи №927/553/24, інформування КЛІЄНТА про її хід та вчинені процесуальні дії». 
Таким чином, зазначений час адвоката відповідача на витрачену роботу складає 8 годин, що відповідає вартості у розмірі 26  666,66 грн. 
Отже, обґрунтованим та доведеним є розмір гонорару, що складає 26  666,66 грн.

Щодо заперечень позивача 
 
У своїх письмових запереченнях проти заявлених відповідачем витрат позивач вважає, що заявлені адвокатом відповідача витрати не є співмірними з наданими послугами згідно акту про надання правової допомоги за Додатковою угодою до Договору №03-08/24 про надання правової допомоги. Також, позивач зазначив, що в усіх судових засіданнях у даній справі від ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14» приймав учать інший адвокат - Сало Олександр Петрович. 
У зв`язку з цим позивач просить повністю відмовити відповідачу у стягненні заявлених витрат.
Колегія суддів вважає, що у цьому випадку наявні підстави для зменшення заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу. 
При цьому колегія суддів враховує, що адвокат відповідача був обізнаний зі спірними правовідносинами та позицією учасників у справі, а ця справа не є складною та не містить великої кількості документів, що потребували значного часу для їх дослідження.  
Отже, з огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником докази в їх сукупності, враховуючи заперечення позивача, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями як складність, обґрунтованість та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява відповідача підлягає частковому задоволенню у розмірі 20 000,00 грн, а в іншій частині заяви слід відмовити на підставі ч. 5 ст. 129 ГПК України.                       
Щодо заперечень позивача про те, що в усіх судових засіданнях у цій справі від ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14» приймав участь інший представник відповідача, а саме адвокат Сало Олександр Петрович колегія суддів зазначає, що витрати у цій справі заявлені за послуги, надані представником відповідача - Архіповим Олександром Юрійовичем за подання апеляційної скарги. Відшкодування витрат на правничу допомогу за участь у судових засіданнях у цій справі представника відповідача - адвоката Сала Олександра Петровича відповідачем не заявлено. Отже, заперечення позивача в цій частині колегія суддів відхиляє. 
Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити частково. 
Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 03366374, вул. Реміснича, буд. 19, м. Чернігів, 14000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14» (код ЄДРПОУ 30731879, вул. Любецька, буд. 35, м. Чернігів, 14021) 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити. 
Господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 17.04.2025.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                С.О. Алданова