П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р. Категорія 8.3.4	м.Одеса	Справа № 2140/1957/18	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
час і місце ухвалення: 13:18, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Потапчука В.О. ,  Шляхтицького О.І. 

при секретарі	Вишневській А.В.	

за участю сторін:	 	
Пред-к позивача	Козачек О.Д. (адвокат, ордер)	
ДФС	Гордієнко Є.В. (довіреність)	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року по справі за позовом Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариство з обмеженою відповідальністю "Спельта"  до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі,    Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області,    Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області,    Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області  про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі,    Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області,    Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області,    Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області  про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" товариства з обмеженою відповідальністю "Спельта" пеню за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 01.12.2016 р. по 31.08.2018 р. включно у розмірі    886 865, 06 грн. 
Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що 16.01.2018 року за рішенням суду підприємству вже було відшкодовано пеню за прострочення відшкодування ПДВ.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що в квітні 2011 року Державною податковою інспекцією у м. Херсоні було проведено позапланову невиїзну перевірку зазначеного підприємства з питань обґрунтованості відшкодування податку на додану вартість за липень, листопад, грудень 2009 року та березень, квітень, червень-серпень 2010 року, про що складено акт від 14.04.2011 № 1162/07-0/30768893.
На підставі акта перевірки 19 квітня 2011 року прийняті податкові повідомлення-рішення №0001480700 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 613868,50 грн. та № 0001470700 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 1742917,30 грн.
Сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1742917,30грн. за липень, листопад, грудень 2009 року, березень, квітень, червень-серпень 2010 року, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь ДП "Торговий дім "Херсон", та щодо якої підприємство просить надати висновок до органу Держказначейства, є узгодженою в судовому порядку.
17.05.2012 року Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 2-а-3923/11/2170 визнані протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення від 19.04.2011 № 0001480700 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 613868,50 грн. та № 0001470700 про зменшення бюджетного відшкодування надміру сплаченого податку на додану вартість на суму 1742917,30 грн. за вказані податкові періоди.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.
17 липня 2016 року Вищий адміністративний суд України залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Вказане встановлено постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 у справі № 821/1870/16, якою    стягнуто з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спельта"    пеню за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 17.12.2013 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 400 785,26 грн.
15.11.2017 року Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1870/26 апеляційну скаргу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 821/1870/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі № 821/1870/16.
Постанова Херсонського окружного адміністративного суду набрала законної сили 27.11.2017 року.
15.05.2018 року Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/1870/16 зобов`язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в порядку передбаченому  ст. 200 Податкового кодексу України, заяву дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спельта" про повернення сум бюджетного відшкодування та необхідні дані щодо відшкодування з бюджету податку на додану вартість в розмірі 1 742 917,30 грн., що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України за липень, листопад, грудень 2009 року, березень, квітень, червень-серпень 2010 року. Ухвала суду набрала законної сили 15.05.2018 року.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 821/1870/16 замінено сторону у виконавчому листі, виданого Херсонським окружним адміністративним судом 21 травня 2018 року в адміністративній справі № 821/1870/16, а саме: боржника - Херсонську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Ухвала суду набрала законної сили 25.05.2018 року.
Дочірнє підприємство "Торговий дім "Херсон" Товариство з обмеженою відповідальністю "Спельта" звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 01.12.2016 р. по 31.08.2018 р. включно.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків бюджетного відшкодування, а тому наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.  
За змістом підпункту  14.1.18  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплено у  статті 200 Податкового кодексу України.
Пунктом  200.15  статті    200 ПК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин  Податковим    кодексом України  був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.
21.12.2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до ПК України щодо покрашення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності 01.01.2017 року. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Підпунктами    200.7.1,  200.7.2  пункту    200.7  статті    200 ПК України  встановлено, що Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до пп. "г" п.  200.  12  ст.200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема, з    дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".
Згідно п.  200.13  п. 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Згідно пункту  200.17  ст.200 Податкового кодексу України  джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.
На суми податку, не відшкодовані протягом визначених  статтею 200 ПК    строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (п.  200.23            ст.  200 ПКУ). Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 21-131а14.
Пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.
Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному  статтею 200 цього Кодексу.
До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному  статтею 200 цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26    затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.
Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2  розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.
Пунктом 12 Порядку № 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом  200.13  статті  200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
У зв`язку з набранням чинності Порядком № 26, з 01.04.2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року № 68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.
Відповідно до п.    10 Порядку № 68 передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Отже, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.
При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку № 68, який діяв до 01.04.2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.
Водночас, з 01.04.2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.
Як встановлено в ході розгляду справи, що ні Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, ні ГУ ДФС у Херсонській області,    АР Крим, та м. Севастополі не внесені дані до Реєстру щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.
Крім того, до суду не надано доказів складення висновку про суму бюджетного відшкодування для його надання органу Держказначейства до 01.04.2017 р.
Як зазначалось вище, пунктом  200.23  статті  200 ПК України  встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Отже, не відшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 по справі № 810/1960/16.
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що станом на 01.12.2016 року згідно інтегрованої картки з податку на додану вартість у ДП "Торговий дім "Херсон" Товариство з обмеженою відповідальністю "Спельта" був відсутній будь-який залишок невідшкодованих сум ПДВ по деклараціях за липень, листопада, грудень 2009 року, березень, квітень, червень-серпень 2010 року, суми бюджетного відшкодування по вищевказаних періодах зараховано в рахунок платника на протязі 2010-2011 років на підставі висновків Херсонської ОДПІ. Крім того, з 18.09.2015 року у підприємства згідно інтегрованої картки з податку на додану вартість обліковується податковий борг, у зв`язку із чим відсутні підстави для нарахування пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість.
Разом з тим, з приписів п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України вибачається, що відшкодування пені податковим органом не пов`язано з наявністю/відсутністю податкового боргу у підприємства. Наявність податкового боргу у підприємства, може мати наслідком лише зміну способу відшкодування сум ПДВ. Крім того, недоїмка, на яку посилається апелянт обліковується за позивачем з 18.09.2015 року.  
 Також, у своїх поясненнях позивач зазначив, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.12.2016 року по справі № 923/1089/19 порушено справу про банкрутство ДП "Торговий дім "Херсон" Товариство з обмеженою відповідальністю "Спельта" та введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів.   
Згідно п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України, цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань підприємства або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Стаття 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає черговість задоволення вимог кредиторів.  
Отже, недоїмка, яка обліковується за позивачем з 18.09.2015 року може бути погашена позивачем лише відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у певній черговості, з урахуванням інтересів усіх кредиторів.   
Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що Позивачу вже було відшкодовано пеню за порушення строків бюджетного відшкодування в сумі 400785,26 грн., оскільки підставою для сплати пені за порушення строків бюджетного відшкодування стала Постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року у справі № 821/1870/16, якою стягнуто пеню за період з 17.12.2013 року по 30.11.2016 рік.    
Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч.1  ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність  або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші  обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариство з обмеженою відповідальністю "Спельта"  про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню. 
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року по справі № 2140/1957/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    
Повний текст Постанови складено – 29 травня 2019 року.

Суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
Судді	    	Потапчук В.О.    Шляхтицький О.І.