П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/16279/24	

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

27 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 року №213050031303 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії - допризначення пенсії щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно переглянути заяву від 09.08.2023 року про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві   положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши до спеціального стажу наступні періоди роботи:
- з 15.08.1984 року по 01.09.1987 року - вихователь групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області;
- з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року - вчитель української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області;
- з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року - викладач української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має право на отримання грошової допомоги, оскільки на день досягнення пенсійного віку вона набула 30 років необхідного страхового стажу та на той час працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало відзив, у якому заперечує проти її задоволення. Відповідач зазначає, що 09.08.2023 року позивач звернулась із заявою щодо призначення та виплати їй грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти. Позивачем надано довідку №02.1-05/563 від 03.05.2023 року, видану Херсонською державною морською академією Херсонської державної морської академії, водночас у вказаній довідці не зазначено рівень акредитації в Морському фаховому коледжі ХДАМ. Також відповідач у відзиві зазначив, що відповідно до записів у трудовій книжці позивач з 15.08.1984 року по 20.09.1995 року працювала на посадах вихователя продовженого дня, вчителем української мови та літератури в середній школі, водночас інформації щодо перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати відсутня, у зв`язку з чим зарахування вказаного періоду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, немає підстав. 
Також представник відповідача акцентував увагу на тому, що пізніше, 22.02.2024 року, позивач звернулась до органів Пенсійного Фонду України із повторною заявою, стосовно перерахунку пенсії у зв`язку з призначенням грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень відповідно Закону №1058. За принципами екстериторіальності заяву позивача від 22.02.2024 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення №213050031303 від 01.03.2024 року про відмову в проведенні вищезазначеного перерахунку. Разом з тим, вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивач у судовому порядку не оскаржувала.
Ухвалою суду від 11.10.2024 року залучено до участі у справі №420/16279/24 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подано відзив, з якого вбачається, що відповідач позов також не визнає та зазначає, що 22.02.2024 року позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії №2493 про допризначення пенсії, а саме про нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7.1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. За результатом розгляду заяви прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 01.03.2024 року №213050031303, виходячи з того, що позивачем надано довідку від 07.02.2024 року №01-34/173, видану ВСП «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії», яка містила часткову інформацію щодо акредитації вищого навчального закладу. Однак у вказаній довідці відсутня інформація про безоплатні відпустки, у зв`язку з чим до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не зараховано період роботи з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року на посаді викладача у відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії». Отже, за результатами розгляду матеріалів пенсійної справи встановлено, що стаж роботи позивача на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, становить 04 роки 10 місяців 28 днів, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 . 
Визнано протиправним та скасоввано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 року №213050031303. 
Визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №213050031303 від 01.03.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023 року про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, врахувавши до спеціального стажу наступні періоди роботи: з 15.08.1984 року по 01.09.1987 року вихователем групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року вчителем української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року викладачем української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог. 
Оскаржуючи рішення суду, апелянт наголосив, що відповідно до записів №1-3 трудової книжки НОМЕР_1 , позивач з 15.08.1984 року по 20.09.1995 року працювала на посадах вихователя продовженого дня, вчителя української мови та літератури в середній школі. Разом з тим, за вищезазначений період відсутня інформація щодо перебування (не перебування) позивача у відпустках без збереження заробітної плати. Також, до заяви позивачем долучено довідку від 03.05.2023 року № 02.1-05/563, видану Херсонською державною морською академією ХДАМ про те, що позивач працює в Відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» на посаді викладача української мови та літератури коледжу з 01.09.2000 року по теперішній час. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 “Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років” передбачено роботу викладача у вищих навчальних закладах І-ІІ рівня акредитації. Разом з тим, інформація щодо рівня акредитації «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» відсутня. Таким чином, стаж роботи позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та, відповідно, грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV складає 4 роки 10 місяців 28 днів та є недостатнім для отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Крім того апелянт наголошує на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд безпідставно вийшов за межі заявлених позовних вимог та скасував рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №213050031303 від 01.03.2024 року, яке не оскаржувалось позивачем.
ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області своїм правом на подання відзиву не скористались.
Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 05.01.2023 року їй призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивач працювала на наступних посадах, зокрема, але не виключно:
- з 15.08.1984 по 01.09.1987 року - вихователь групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області (запис №1);
- з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року – вчитель української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області (записи №2-3);
- з 01.10.1995 року по 31.08.2000 року - вчитель української мови та літератури в середній школі №1 м. Херсона
- з 01.09.2000 року - викладач української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії (запис №9) (після 13.10.2020 року його перейменовано у Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії, а після 18.01.2022 року – у Відокремлений структурний підрозділ «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» (далі - ВСП «МФК ХДМА»), що підтверджується довідкою ВСП «МФК ХДМА» від 07.02.2024 року за №01-34/173). 
Згідно наявної в матеріалах справи довідки Відокремленого структурного підрозділу Херсонської державної морської академії «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» від 07.02.2024 року №01-34/173, позивач дійсно працювала у Відокремленому структурному підрозділі Херсонської державної морської академії з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року. Також у вказаній довідці зазначено, що до набрання чинності Закону України від 06.06.2019 року №2745-VIII Морський коледж Херсонської державної морської академії відносився до вищих навчальних закладів І рівня акредитації. 
Також відповідно до довідки Херсонської державної морської академії від 03.05.2023 року №02.1-05/563 вбачається, що за час роботи позивач знаходилася у відпустках без збереження заробітної плати у такі періоди: з 26.09.2011 року до 01.10.2011 року (6 календарних днів, наказ №266-від); з 25.06.2012 року до 01.07.2012 року (7 календарних днів, наказ №155-від); з 15.02.2018 року до 16.02.2018 року (2 календарних дні, наказ №18-відп); з 16.08.2021 року до 26.08.2021 року (11 календарних днів, наказ №203- відп). У відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також у відпустці без збереження заробітної плати, що надається в обов`язковому порядку як матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 Закону «Про відпустки», в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, позивач не перебувала.
09.08.2023 року позивач, як працівник освіти, звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, за принципом екстериторіальності вказана заява передана на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 року за №213050031303 позивачу було відмовлено у призначення грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, оскільки в результаті наданих документів було встановлено наступне: 
1) до стажу роботи на посадах, які дають право призначення пенсії за вислугу років, зараховано період роботи позивача з 01.10.1995 року по 31.08.2000 року на посаді вчителя української мови та літератури в СШ №1 м. Херсона, тобто стаж роботи на посадах, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно п. «е», складає - 4 роки 10 місяців 28 днів;
2) відповідно до записів №1-3 трудової книжки НОМЕР_1 від 24.08.1984 року, заявниця з 15.08.1984 року по 20.09.1995 року працювала на посадах вихователя продовженого дня, вчителя української мови та літератури в середній школі, водночас за вищезазначений період роботи відсутня інформація щодо перебування заявниці у відпустках без збереження заробітної плати;
3) до заяви надано довідку від 03.05.2023 року №02.1-05/563, видану Херсонською державною морською академією ХДАМ про те, що заявниця працює в Відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» на посаді викладача української мови та літератури коледжу з 01.09.2000 року по теперішній час. Інформація, щодо рівня акредитації «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» відсутня.
22.02.2024 року звернулась з окремою заявою №2493 щодо перерахунку пенсії у зв`язку з призначенням грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка, за принципом екстериторіальності була направлена на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №213050031303 від 01.03.2024 року про відмову в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти, у зв`язку з тим, що до заяви долучена довідка про період роботи на посаді викладача №01-34/173 від 07.02.2024 року, видана Державною морською академією Відокремлений структурний підрозділ «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії за період роботи з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року, в якій відсутня інформація про безоплатні відпустки та рівень акредитації навчального закладу.
Стверджуючи про наявність підстав для нарахування грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача: з 15.08.1984 року по 01.09.1987 року вихователем групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року вчителем української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року викладачем української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії підтверджені належними доказами, тому мають бути враховані пенсійним органом при вирішенні питання про отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).
Згідно пункту 1 вказаного Порядку №1191, цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати.
Пунктом 2 Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:
переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років";
переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".
Колегія суддів зазначає, що з аналізу положень Закону №1058-IV та Порядку №1191 вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі № 264/6871/16-а, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.
У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а, суть спірної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах.
З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_1 , НОМЕР_1 від 24 серпня 1984 року  встановлено, що позивачка працювала:
- з 15.08.1984 року по 31.08.1987 року - вихователем групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області;
- з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року - вчителем української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області;
- з 01.10.1995 року по 30.08.2000 року – вчителем української мови та літератури в середній школі №1 м.Херсона 
- з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року - викладачем української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії.
При цьому,  відповідно до  рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 року №213050031303 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.03.2024 року №213050031303, позивачу зараховано до спеціального стажу період з 01.10.1995 року по 30.08.2000 року. Інші періоди не зараховано.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зараховано періоди:
з 15.08.1984 року по 01.09.1987 року (вихователь групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області) та з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року (вчитель української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області) у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати та по догляду за дитиною;
з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року (викладач української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії) у зв`язку відсутністю відомостей про рівень акредитації навчального закладу.
В подальшому, 22.02.2024 року позивач звернулась з окремою заявою №2493 щодо перерахунку пенсії у зв`язку з призначенням грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності направлена на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.
До заяви додано довідку Відокремленого структурного підрозділу Херсонської державної морської академії «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» від 07.02.2024 року №01-34/173, позивач дійсно працювала у Відокремленому структурному підрозділі Херсонської державної морської академії з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року. Також у вказаній довідці зазначено, що до набрання чинності Закону України від 06.06.2019 року №2745-VIII Морський коледж Херсонської державної морської академії відносився до вищих навчальних закладів І рівня акредитації.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області не зараховано період роботи викладачем української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року, оскільки в наданій довідці відсутня інформація про безоплатні відпустки та рівень акредитації навчального закладу.
Досліджуючи правомірність неврахування періоду роботи позивача з 15.08.1984 року по 20.09.1995 року в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області колегія суддів зауважує наступне.
Згідно із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За п.п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, за наведеного правового регулювання, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, та що не було спростовано представниками відповідачів, за відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 15.08.1984 по 31.08.1987 року працювала на посаді вихователя групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області, а з 01.09.1987 року -  переведена на посаду вчителя української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області.
Зазначені записи у трудовій книжці є чіткими, містять посилання на накази та мають печатки відповідних освітніх установ.
Разом з тим, посилання в оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 року за №213050031303, а також у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №213050031303 від 01.03.2024 року на відсутність інформації щодо перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, 
Колегія суддів акцентує увагу відповідачів, що наведені підстави для відмови не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки положення Порядку №1191 не передбачають виключення зі стажу роботи періодів перебування особи у відпустці без збереження заробітної плати чи по догляду за дитиною.
Крім того, пунктом 5 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 передбачено, що до стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі, час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладений у поставі від 18.06.2020 року у справі № 676/3013/17, відповідні періоди підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах працівників освіти, який дає право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Таким чином, період роботи позивача з 15.08.1984 року по 20.09.1995 року в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області підлягає врахуванню до спеціального стажу, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги.
Стосовно незарахування періоду роботи позивача з 01.09.2000 року на посаді викладача української мови та літератури у Відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» через відсутність відомостей про акредитацію навчального закладу, колегія суддів зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено  Перелік закладів і установ освіти,  охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі – Перелік №909).
До розділу І «Освіта» Переліку №909 входять, зокрема, але не виключно, вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади, а посади, які до них відносяться, це - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої)  роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники   гуртків, секцій, студій  та  інших форм гурткової роботи.
До закладів, зазначених у Переліку №909, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться навчальні заклади виключно I-II рівнів акредитації.
Акредитація освітньої програми - оцінювання освітньої програми та/або освітньої діяльності закладу вищої освіти за цією програмою на предмет забезпечення та вдосконалення якості вищої освіти (ст.1 Закону України «Про вищу освіту»).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року працювала на посаді викладач української мови та літератури у Відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії». 
Матеріали справи також містять довідку ВСП «МФК ХДМА» від 07.02.2024 року №01-34/173, відповідно до якої Відокремлений структурний підрозділ Херсонської державної морської академії «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» до набрання чинності Закону від 06.06.2019 року №2745-VIII відносився до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, тобто до 09.08.2019 року.
Отже, Відокремлений структурний підрозділ Херсонської державної морської академії «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» до 09.08.2019 року відносився до навчального закладу з I рівнем акредитації.
За таких обставин,  у період  з 01.09.2000 року по 09.08.2019 року позивач працювала у навальному закладі І рівня акредитації, що, у свою чергу, дає право на зарахування періоду роботи у цьому закладі до стажу роботи на посаді, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Щодо періоду роботи позивача після набрання чинності Закону від 06.06.2019 року №2745-VIII, а саме з 10.08.2019 року по 31.08.2023 року, колегія суддів зазначає, що Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-XII «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII), Законом України від 16.01.2020р. № 463-ІХ «Про повну загальну середню освіту» (далі Закон № 463-ІХ), Законом України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі - Закон №103/98-ВР), Законом України від 06.06.2019р. № 2745-VІІІ «Про фахову передвищу освіту» (далі Закон № 2745-VІІІ), Законом України від 01.07.2014р. № 1556-VІІ «Про вищу освіту» (далі Закон № 1556-VІІ) передбачено, що повна загальна середня освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта є структурними ланками освіти та її підсистемою.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 16 Закону України «Про освіту» фахова передвища освіта спрямована на формування та розвиток освітньої кваліфікації, що підтверджує здатність особи до виконання типових спеціалізованих завдань у певній галузі професійної діяльності, пов`язаних з виконанням виробничих завдань підвищеної складності та/або здійсненням обмежених управлінських функцій, що характеризуються певною невизначеністю умов та потребують застосування положень і методів відповідної науки, і завершується здобуттям відповідної освітньої та/або професійної кваліфікації.
Заклади фахової передвищої освіти можуть утворювати навчально-методичні, навчальні, науково-виробничі та інші об`єднання за галузевими або професійними ознаками.
Таким чином період роботи позивача з 10.08.2019 року по 31.08.2023 року на посаді викладача української мови у закладі фахової передвищої освіти дає право дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Резюмуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах пенсійної справи позивача документи належним чином підтверджують наявність в неї спеціального стажу у наступних періодах роботи: з 15.08.1984 року по 31.08.1987 року вихователем групи продовженого дня в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.1987 року по 20.09.1995 року вчителем української мови та літератури в Роздольненській середній школі Каховського району Херсонської області; з 01.09.2000 року по 31.08.2023 року викладачем української мови та літератури у Морському коледжі Херсонської державної морської академії.
Отже, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023 року про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з урахуванням наведеної вище правової оцінки. 
Оцінюючи доводи апелянта щодо виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №213050031303 від 01.03.2024 року, яке не оскаржувалось позивачем, колегія суддів зазначає, що  наявність вказаного рішення впливає на право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, тому суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КАС України правомірно вийшов за межі позовних вимог та скасував вказане рішення від 01.03.2024 року.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 03 червня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко