Номер провадження: 22-ц/813/149/25 
Справа № 521/14216/15-ц
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                  Назарової М.В.,
суддів:                                            Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                       Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відповідач - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року,
ухвалене Малиновським районним судом м. Одеси у складі судді Плавич І.В., в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,        
                             
                                        в с т а н о в и в:        

У серпні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 травня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 137/07ф, за умовами якого банк надав відповідачці кредит для проведення ремонту будинку АДРЕСА_1 в розмірі 150000 доларів США з терміном повернення до 21 травня 2017 року. За користування кредитом встановлювалася плата в розмірі 14% річних. Відповідно до умов договору, позичальниця зобов`язалася забезпечити повернення кредиту та сплачувати проценти в строки та на умовах, що визначені кредитним договором.
Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідачка ухилилася від виконання зобов`язання, порушивши зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом.
Станом на 12 серпня 2015 року загальна заборгованість відповідачки за вказаним вище кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості становить 180564 долари 02 центи США, з яких: заборгованість за кредитом – 148750 дол. США, відсотків за користування кредитом – 31814,02 дол. США. (в еквіваленті по курсу НБУ 21,262951 за 1 дол. США на 11 серпня 2015 року заборгованість по тілу кредиту та відсотках становить 3839323,91 грн.); та 177147,84 грн., що складається з: комісії за РО-0,00 грн, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту – 177147,84 грн. Загальна заборгованість – 4016471 грн.                На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 139/07ф від 22 травня 2007 року в сумі 
4016471,75 грн. 
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №139/07ф від 22 травня 2007 року в сумі 
4016471,75 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (т. 1 а.с. 45-48).
02 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року скасовано. Справу призначено до розгляду в загальному порядку (т. 1 а.с. 132-133).
Від ОСОБА_2 надійшли заперечення на позов, у яких вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог банку, посилаючись на те, що вона не підписувала кредитний договір № 139/07ф від 22 травня 2007 року, а також іпотечний договір Д-117 від 08 червня 2007 року, а тому підстави для стягнення з неї кредитної заборгованості відсутні. 
Заперечуючи проти позову, відповідачкою заявлено про призначення почеркознавчої експертизи на предмет виконання нею або іншою особою рукописних текстів у кредитній справі, зокрема кредитному договорі № 139/07ф від 22 травня 2007 року, задовольняючи яке, Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 28 березня 2017 року призначив у справі таку експертизу та, зокрема витребував з ПАТ «ВіЕйБі Банк» та направлення до експертної установи оригінали матеріалів, які оформлювалися при укладенні додаткової угоди № 01 до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року, договору кредитної лінії № 139/07ф від 22 травня 2007 року, заяви-анкети позичальника, а також матеріали служби безпеки банку.
Для проведення вказаної експертизи судом також було витребувано вільні зразки почерку ОСОБА_2 , серед яких, зокрема журнал обліку проведення операцій у малій операційній операційного блоку КУ «МКЛ № 1» з 21 квітня 2008 року по 13 листопада 2008 року, який заповнений відповідачкою як медичною сестрою; від ГУ ДМС в Одеській області форму № 1 на ім`я ОСОБА_2 за 1996 рік.
Проте, вказана експертиза не була проведена через невиконання клопотання експерта з проханням надати матеріали, необхідні для проведення експертизи (повідомлення від 04 грудня 2017 року).
За заявою відповідачки удруге ухвалою суду від 28 серпня 2019 року призначено судову почеркознавчу експертизу з тими самими питаннями.
У клопотанні експерта про надання оригіналів та додаткових матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами справи від 10 грудня 2019 року, серед іншого, ставилося питання і про необхідність надання оригіналів досліджуваних документів: заяви-анкети позичальника; додатку № 2 до заяви-анкети позичальник; додаткової угоди № 01 до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року; графіку погашення кредиту (додаток № 1) до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року; договору кредитної лінії № 139/07ф від 22 травня 2007 року; іпотечного договору Д-117 від 08 червня 2007 року; копію паспорту НОМЕР_1 та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_2 ; 
вільних зразків почерку, у тому числі і цифрових записів та підписів ОСОБА_2 , достовірно виконаних нею самою у оригіналах різних документів, які не пов`язані з даною справою, у тому числі максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу (до травня 2007 року);
експериментальні зразки почерку та підписів ОСОБА_3 у вигляді досліджуваного рукописного тексту.
Одночасно експертом було надано платіжні реквізити для оплати проведення експертизи, яку ухвалою суду покладено на відповідачку.
Заявою від 05.02.2020 № 08/183 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повідомлено суд, що 28 листопада 2019 року між позивачем та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до умов якого Банк відступив Новому кредитору належні Банк, а Новий кредитор набув права вимоги за кредитним договором № 139/07ф від 22 травня 2007 року, тому у ПАТ «ВіЄйБі Банку» відсутня можливість на вимогу суду надати витребувані документи, оскільки всі наявні матеріали кредитної справи передані ТОВ «Вердикт Капітал» при укладенні договору про відступлення прав вимоги № 212009 від 28 листопада 2019 року (а.с. 24 т. 2).
Листом від 02 квітня 2020 року експертною установою повідомлено про залишення ухвали суду без виконання через невиконання клопотання експерта, а саме – вартість проведення експертизи не сплачено, клопотання експерта не задоволено.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 139/07ф від 22 травня 2007 року в сумі 
4016471,75 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (т. 2 а.с. 41-45).
Ухвалою Приморського районного суду від 15 лютого 2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» (т. 2 а.с. 76-77).
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 вважає рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводами апеляційної скарги є те, що при новому розгляді справи, на думку відповідачки, суд першої інстанції проігнорував її пояснення про те, що вона не отримувала жодного кредиту в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», кредитний договір, на підставі якого стягнуто заборгованість, нею не укладався та не підписувався. Зазначає, що у 2007 році у неї вкрали паспорт та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, яка знаходилася в паспорті, та вона одразу ж звернулася до правоохоронного органу з метою повідомлення про зникнення документів, однак її заяву не розглянули, так як не змогли встановити, на території якого району міста зникли її документи та за яких обставин. Зазначає, що їй було видано новий паспорт взамін втраченого та щодо неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 198 КУпАП, і ці обставини підтверджуються відповіддю, наданою Головним управлінням національної поліції в Одеській області. Звертає увагу, що весь рукописний текст заяви-анкети позичальника виконаний не нею, а якоюсь іншою особою. В копії паспорту, який приєднаний до кредитного договору, вклеєна фотокартка не з її зображенням, а також виправлене прізвище з правильного « ОСОБА_4 » на помилкове « ОСОБА_5 ». Також звертає увагу на невідповідність розташування відтиску печатки та підписів на оригіналі коду та його копії. На підтвердження тієї обставини, що у дійсності її прізвище є саме « ОСОБА_6 », відповідачка долучає до апеляційної скарги сукупність документів. Також зазначає, що вона двічі зверталася до суду з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи, однак її не було проведено у зв`язку з тим, що позивач не надав необхідні документи для проведення експертизи, чим на думку відповідачки, навмисно чинив опір правосуддю. Стверджує, що не укладала з позивачем кредитний договір № 139/07ф від 22 травня 2007 року, та іпотечний договір у приватного нотаріуса Юрченко І.П.
Від правонаступника позивача «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яким є ТОВ «Вердикт Капітал», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду є законним та обґрунтованим та повинно бути залишеним без змін. Зазначає, що відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень (правової позиції) щодо не укладення нею кредитного договору та не отримання кредитних коштів. Звертає увагу, що почеркознавча експертиза на виконання ухвали суду від 28 серпня 2019 року не була проведена експертом у тому числі у зв`язку з не сплатою відповідачкою рахунку вартості проведення дослідження. 
Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_7 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2022 року замінено Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
15 лютого 2022 року відповідачка звернулася до апеляційного суду із клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи задля всебічного та об`єктивного розгляду справи, на вирішення якої постановити питання про виконання нею чи іншою особою рукописних текстів у кредитному договорі від 22 травня 2007 року та іпотечному договорі від 22 травня 2007 року (08 червня 2007 року), який просила витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .
Рішенням від 21 лютого 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_7 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
У зв`язку з відставкою судді Колеснікова Г.Я., в провадженні якого як судді-доповідача перебувала вказана справа, справу передано до провадження судді 
Назарової М.В., судді учасники колегії: Вадовська Л.М., Сєвєрова Є.С. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2023).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2023 року у відповідності до п. 3.8 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді визначено суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.
Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського апеляційного суду на 20 червня 2023 року о 15-30 год.
Розгляд справи відкладено на 22 серпня 2023 року о 15-й год у зв`язку з перебуванням судді Назарової М.В. у відпустці з 19 червня 2023 року по 18 липня 2023 року.
22 серпня 2023 року оголошено перерву до 31 жовтня 2023 року о 14-15 год.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року витребувано з архіву Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради журнали операційного блоку малої операційної за 2007 рік.
Протоколом повторного розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 вилучено суддю КострицькогоВ.В., новий суддя у складі суду Стахова Н.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року клопотання відповідачки ОСОБА_1 задоволено.
Витребувано від Одеського державного нотаріального архіву (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 92а) оригінал іпотечного договору Д-117 від 22 травня 2007 року (від 08 червня 2007 року), укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 на виконання зобов`язань за кредитним договором, який укладено 22 травня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .
01 березня 2024 року апеляційному суду Одеським державним архівом надано оригінал іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 08 червня 2007 року за реєстровим номером Д-117, який оглянуто у судовому засіданні за участю сторін.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 вилучено суддю Лозко Ю.П., новий суддя у складі суду Кострицький В.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 02883110, м. Одеса, вул. Рішельєвська 8). На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
19 квітня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 521/14216/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, разом із клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 травня 2024 року поновлено провадження у справі та призначено клопотання експерта до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 21 травня 2024 року о 13.45 год (а.с. 117, т. 3).
21 травня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Стахової Н.В. на лікарняному, так само справу відкладено на 28 травня 2024 року об 11-40 год. 28 травня 2024 року судове засідання відкладено на 18 червня 2024 року о 12-10 год. 18 червня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Стахової Н.В. на лікарняному, відкладено на 23 липня 2024 року о 14-15 год.
Повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 року вилучено суддю Стахову Н.В. у зв`язку з надходженням у відпустці, новий суддя Лозко Ю.П.
28 червня 2024 року від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист про залишення ухвали від 12 березня 2024 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи без виконання у зв`язку з відсутністю оплати рахунку № 24-1808(41), згідно з п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (QR-код 2).
У судовому засіданні 23 липня 2024 року позивачка, на виконання клопотання експерта, надала документи з вільними зразками свого почерку та підпису, а саме: оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П1-1445-2016 від 06 червня 2016 року, оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П1-6119-2017 від 18 квітня 2017 року, оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П2-6119-2017 від 18 квітня 2017 року, заяву № 200299539 Банку Михайлівському, графік платежів до кредитного договору № 200299539 від 30 червня 2015 року Банку Михайлівського, договір № 291962 за банківським продуктом «Національна картка» від 27 серпня 2012 року Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 30 червня 2015 року Банку Михайлівського, договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0541/82/0246069 від 19 червня 2015 року Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заяву щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення суду від 02 серпня 2016 року на ім`я Головного територіального управління юстиції в Одеській області Управління ДВС ВП ВР, поліс обов`язкового страхування № 7879840 від 15 травня 2000 року Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія».
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 липня 2024 року призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 02883110, м. Одеса, вул. Рішельєвська 8). На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
06 грудня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 521/14216/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, разом з висновком експерта.
Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року поновлено провадження у справі № 521/14216/15-ц та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського апеляційного суду на 29 квітня 2025 року о 12-20 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник Поляков О.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу задовольнити.
Представник правонаступника позивача – ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвокат Бурдюг Т.В. (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу не визнала. 
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом установлено, що 22 травня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії №139/07ф, відповідно до умов якого банк надав позичальниці кредит у розмірі 150000,00 доларів США на споживчі потреби строком до 21 травня 2017 року, виходячи зі ставки 14,00% річних за обслуговування кредиту, з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а остання в свою чергу - зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором (т. 1 а.с. 3-6).
Зі змісту кредитного договору убачається, що позичальником є ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 31 липня 1996 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області).
Згідно п. 1.2. цільовим використанням кредиту є: проведення ремонту будинку 
АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1.5. в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з банком іпотечний договір - земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,100 га, кадастровий № 5123755800:02:006:0137, що є власністю позичальника. 
У відповідності до п. 2.1.1.1 позичальник надав достовірну інформацію та документи, що визначені банком у відповідності із анкетою-заявкою на отримання кредиту від 15 травня 2007 року.
22 травня 2007 року сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року, згідно п. 1 якої сторони досягли домовленості про те, що позичальник здійснює повернення кредиту згідно з графіком, наведеним у додатку № 1. Всі інші умови кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року залишаються без змін (т. 1 а.с. 7).
Зі змісту заяви-анкети позичальника-фізичної особи убачається, що вона заповнена позичальником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 , паспортні дані: серії НОМЕР_1 , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС в Одеській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , а місцем роботи відповідачки зазначено СОЛФ Укрімпортексперт Одеська обл., м. Теплодар, вул. Польова, 1, начальник зберігання нефтепродуктів – 5 років, стаж на цьому місці роботи – 2 роки, попереднє місце роботи - магазин на АДРЕСА_5 , продавець, стаж роботи на цьому місці - 2 (т. 1 а.с. 11-13).
До позовної заяви, банком долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, виданого 31 липня 1996 року Іллічівським РВ ОМУ УМВСУ в Одеській області, адресою реєстрація місця проживання вказано: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 15-16). 
Також до позову долучено копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в Іллічівському районі м. Одеси, згідної якої ОСОБА_2 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 15).
З листа Слідчого Управління Головного управління національної поліції в Одеській області від 04 квітня 2016 року № 4/Н-860 убачається, що 26 грудня 2007 року 
ОСОБА_2 зверталася до Хмельницького ВМ Малиновського ОМУ ГУМВС України в Одеській області з приводу втрати паспорту громадянина України на її ім`я. За даним фактом 07 січня 2008 року Малиновським ОМУ ГУМВС України в Одеській області складено адмінпротокол № 20052 за ст. 198 КУпАП (умисне зіпсування паспорта чи втрата його з необережності). Також надано інформацію про те, що заяву від 06 лютого 2016 року з якою відповідачка звернулася до Малиновського ВП м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо отримання невідомою особою кредиту в банку на її ім`я зареєстровано в ЖЄО за № 2887. За результатами розгляду вищевказаної заяви Малиновським ВП м. Одесі ГУНП в Одеській області прийнято рішення про списання матеріалів висновком до справи відділу поліції, на підставу Закону України «Про звернення громадян» (т. 1 а.с. 63).
Заперечуючи проти позову, відповідачкою після скасування за її заявою заочного рішення заявлено про призначення почеркознавчої експертизи на предмет виконання нею або іншою особою рукописних текстів у кредитній справі, задовольняючи яке Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 28 березня 2017 року призначив у справі таку експертизу.
Для проведення вказаної експертизи судом було витребувано вільні зразки почерку ОСОБА_2 , серед яких, зокрема журнал обліку проведення операцій у малій операційній операційного блоку КУ «МКЛ № 1» за 21 квітня 2008 року по 13 листопада 2008 року, який заповнений відповідачкою як медичною сестрою.
Проте, вказана експертиза не була проведена через невиконання клопотання експерта з проханням надати матеріали, необхідні для проведення експертизи (повідомлення від 04 грудня 2017 року).
За заявою позивачки удруге ухвалою суду від 28 серпня 2019 року призначено судову почеркознавчу експертизу з тими самими питаннями.
У клопотанні експерта про надання оригіналів та додаткових матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами справи від 10 грудня 2019 року, серед іншого, ставилося питання і про необхідність надання оригіналів досліджуваних документів: заяви-анкети позичальника; додатку № 2 до заяви-анкети позичальник; додаткової угоди № 01 до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року; графіку погашення кредиту (додаток № 1) до кредитного договору № 139/07ф від 22 травня 2007 року; договору кредитної лінії № 139/07ф від 22 травня 2007 року; іпотечного договору Д-117 від 08 червня 2007 року; копію паспорту НОМЕР_1 та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_2 ; 
вільних зразків почерку, у тому числі і цифрових записів та підписів ОСОБА_2 , достовірно виконаних нею самою у оригіналах різних документів, які не пов`язані з даною справою, у тому числі максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу (до травня 2007 року);
експериментальні зразки почерку та підписів ОСОБА_3 у вигляді досліджуваного рукописного тексту.
Одночасно експертом було надано платіжні реквізити для оплати проведення експертизи, яку ухвалою суду покладено на відповідачку.
Листом від 02 квітня 2020 року експертною установою повідомлено про залишення ухвали суду без виконання через невиконання клопотання експерта, а саме – вартість проведення експертизи не сплачено, клопотання експерта не задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив із їх доведеності та обґрунтованості. Відхиляючи твердження відповідачки про те, що вона не укладала відповідний кредитний договір, не підписувала його та не отримувала від банку кредитних коштів, суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи міститься заява-анкета позичальника-фізичної особи, датована 15 травня 2007 року, складена від імені ОСОБА_2 , а також копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_2 , що надавались до відповідного банку. Документи містять підписи від імені особи на кожному аркуші та їх справжність стороною відповідача не заперечувалась. Крім того, місцевий суд зазначив, що за заявами відповідачки двічі призначались судові почеркознавчі експертизи, але матеріали цивільної справи були повернуті до суду без виконання у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів та несплатою рахунку вартості проведення дослідження. Доказів на підтвердження відповідних посилань про те, що саме ОСОБА_2 відповідний кредитний договір не укладала і не підписувала, стороною відповідача суду не надано.
Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу стягнення з відповідачки ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 139/07ф від 22 травня 2007 року, проти укладення якого зі свого боку заперечує відповідачка і на спростування чого клопотала про проведення почеркознавчої експертизи щодо кредитного договору та на його забезпечення іпотечного договору.
Оскільки хоча судом першої інстанції призначалася двічі почеркознавча експертиза, проте ухвали суду про витребування необхідних документів для її проведення (іпотечного договору, кредитного договору в оригіналах) позивачем не були виконані, вказані документи не були надані, і на таке не впливає несплата відповідачкою за проведення експертизи, вказане стало підставою для задоволення клопотання відповідачки та призначення ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року та від 23 липня 2024 року почеркознавчої експертизи на предмет виконання підпису від імені ОСОБА_1 у розділі 8 «Реквізити сторін» у колонці «Позичальник» договору кредитної лінії № 139/07ф, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 від 22 травня 2007 року, ОСОБА_1 чи іншою особою? Та виконання рукописного тексту та підпису від імені ОСОБА_1 у розділі «Реквізити та підписи сторін», у колонці «іпотекодавець» іпотечного договору, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник»), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 08 червня 2007 року за реєстровим номером Д-117, ОСОБА_1 чи іншою особою?
Зобов`язано Одеський державний нотаріальний архів надати на вимогу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України оригінал іпотечного договору, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник») та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 08 червня 2007 року за реєстровим номером Д-117.
Ухвалами суду було зобов`язано Одеський державний нотаріальний архів надати на вимогу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України оригінал іпотечного договору, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник») та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 08 червня 2007 року за реєстровим номером Д-117; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надати на вимогу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України оригінал договору кредитної лінії № 139/07ф, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 від 22 травня 2007 року. 
Правонаступником позивача – ТОВ «Вердикт капітал» на виконання ухвали суду 14 жовтня 2024 року було повідомлено, що в період військової окупації російськими військами у невизначений період часу наприкінці березня 2022 року архівосховища в селі Блиставиця, куди передано ТОВ «Вердікт Капітал» згідно Договору № 40254/Гх про надання комплексу послуг по зберіганню документів від 10 квітня 2019 року на зберігання документи, у тому разі і з назвою справи «ВАТ «ВіЄйБі Банк» - ОСОБА_2 , № 9007, 640.2, ІНН НОМЕР_2 , кількість папок - , номер договору 130/07ф, внаслідок вибуху та пожежі повністю знищене, про що відкрите кримінальне провадження та про що надано Акт про пожежу від 05 травня 2022 року, через що надати в розпорядження експертів витребуваний оригінал договору відносно позичальника ОСОБА_2 від 22 травня 2007 року неможливо у зв`язку з його невиправним пошкодженням (а.с. 174-193 т. 3).
Натомість в розпорядження експертів стороною відповідачки було надано журнал операційного блока КУ "Міська клінічна лікарня №1" з 21 квітня 2008 року по 13 листопада 2008 року, який містяться у першому томі а.с. 161-б, журнал обліку проведення операцій в малій операційного блоку КНП "Міська клінічна лікарня №1" ОМР за 2007-2008 рік на 102 аркушах (окремий додаток); оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П1-1445-2016 від 06 червня 2016 року, оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П1-6119-2017 від 18 квітня 2017 року, оригінал постанови про адміністративне правопорушення № П2-6119-2017 від 18 квітня 2017 року, заяву № 200299539 Банку Михайлівському, графік платежів до кредитного договору № 200299539 від 30 червня 2015 року Банку Михайлівського, договір № 291962 за банківським продуктом «Національна картка» від 27 серпня 2012 року Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 30 червня 2015 року Банку Михайлівського, договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0541/82/0246069 від 19 червня 2015 року Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заяву щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення суду від 02 серпня 2016 року на ім`я Головного територіального управління юстиції в Одеській області Управління ДВС ВП ВР, поліс обов`язкового страхування № 7879840 від 15 травня 2000 року Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія».
Також в розпорядження експертів згідно ухвали суду Одеським державним нотаріальним архівом було надано оригінал іпотечного договору, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник») та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 08 червня 2007 року за реєстровим номером Д-117. 
Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 521/14216/15-ц від 26 листопада 2024 року № 24-4492 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ (ОНДІСЕ): 1. Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у розділі 8 «Реквізити сторін» у колонці «Позичальник» договору кредитної лінії № 139/07ф, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 від 22 травня 2007 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?» не вирішувалося, оскільки клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи від 05.09.2024 вих № 24-4492 судового експерта не задоволено в частині надання оригіналу досліджуваного документу - Договору кредитної лінії № 139/07ф від 22 травня 2007 року, укладений між ВАТ «Український акціонерний банк» та ОСОБА_2 , відповідно до листа від 03.10.2024 вих. №1-1548, що надійшов на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 23.07.2024, генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковським О.В. повідомлялось, що надання досліджуваного документу неможливо у зв`язку з його невиправним пошкодженням. 
2а. Рукописний запис – « ОСОБА_2 », розміщений у розділі «9. Реквізити та підписи сторін», у графі «Іпотекодавець» у наданому на експертизу документі примірнику ІПОТЕЧНОГО ДОГОВОРУ від 08 червня 2007 року, який укладений між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник»), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. та зареєстроний в реєстрі за № Д-117, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
2б. Підпис від імені ОСОБА_1 у наданому на експертизу документі – примірнику ІПОТЕЧНОГО ДОГОВОРУ від 08 червня 2007 року, який укладений між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник»), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. та зареєстроний в реєстрі за № Д-117, розміщений у розділі «9 реквізити та підписи сторін» у графі «Іпотекодавець», виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 230- 245 т. 3).
Експерт попереджений за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384, 385 КК України попереджений.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (положення статті 611 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує намір та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або уповноваженими особами».
У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 640/13154/14-ц (провадження № 61-8753св20) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1054, статті 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що підпадає під поняття «правочин» (стаття 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13)».
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої. шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частин першої, другої статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Дослідивши разом із іншими доказами, висновок експерта № 24-4492 від 27 листопада 2024 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, яким встановлено, що підпис у іпотечному договору від 08 червня 2007 року, укладеному між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («іпотекодержатель») та ОСОБА_2 («іпотекодавець» або «позичальник»), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, колегія суддів доходить висновку про відсутність волевиявлення відповідачки на укладення такого договору як забезпечувального на виконання кредитного договору, про стягнення заборгованості за яким позивається Банк.
Укладення іпотечного договору щодо конкретного належного відповідачці майна – земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,100 га, кадастровий № 5123755800:02:006:0137, є обов`язковою умовою укладення кредитного договору № 139/07ф від 22.05.2007 (п. 1.5 договору кредитної лінії).
У наданій позивачем копії заяви-анкети від імені ОСОБА_2 прізвище відповідачки написано із помилкою та не відповідає її паспортним даним відповідно до витребуваної судом в оригіналі форми № 1 щодо отримання паспорту НОМЕР_1 від 31.07.1996 і який зазначений в реквізитах сторін Договору кредитної лінії № 139/07ф від 22 травня 2022 року.
Наявна в матеріалах справи надана позивачем ксерокопія паспорту на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 31.07.1995, містить фотокартку, яка вочевидь не відповідає зовнішності відповідачки (а.с. 15 т. 1).
За повідомленням ГУ НП в Одеській області 26.12.2007 ОСОБА_2 дійсно зверталася до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМС України в Одеській області з приводу втрати паспорту громадянина України на своє ім`я, і за даним фактом 07.01.2008 Малиновським РВ ОМУ ГУ МВСУ в Одеській області складено адміністративний протокол № 20052 за ст. 198 КУпАП, а щодо отримання невідомою особою кредиту в банку на ім`я заявниці зареєстровано в ЖЄО за № 2887 (а.с. 63 т. 1).
В заяві-анкеті на отримання кредиту у розмірі 150000 доларів США від імені ОСОБА_2 зазначено: освіта вища Одеський політехнічний інститут, економіст, рік закінчення 1986, теперішнє місце роботи – СОЛФ Укрімпортексперт Одеська обл., м. Теплодар, вул. Польова, 1, начальник зберігання нефтепродуктів, стаж в цій сфері – 5 років, попереднє місце роботи - Магазин на вул. Пироговська Батискаф, продавець, стаж на цьому місці роботи – 2.
Натомість, згідно наданої відповідачкою трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 17 лютого 1992 року Міською поліклінікою № 10 (до прийняття на роботу навчання у медучилищі), прийнята на роботу зав.здрав.пунктом АМЛ «Загальнохарчування 18.10.1990 (а.с. 192 т. 2), наявні записи про роботу у 2007 році (час укладення кредитного та іпотечного договорів) у якості операційної хірургічної медичної сестри опер блоку з 19.11.2001 до 09.07.2009, а освіта – середня, медсестра (а.с. 194 т. 2).
Вказаним записам відповідають витребувані апеляційним судом для надання в розпорядження експертів під час проведення почеркознавчої експертизи журнал операційного блока КУ "Міська клінічна лікарня № 1" з 21 квітня 2008 року по 13 листопада 2008 року, який містяться у першому томі а.с. 161-б, журнал обліку проведення операцій в малій операційного блоку КНП "Міська клінічна лікарня № 1" ОМР за 2007-2008 рік на 102 аркушах (окремий додаток) із записами, зробленими ОСОБА_2 , в якості вільних зразків почерку, максимально наближених до дати укладення вказаних договорів.
Позивачем та його правонаступником на виконання покладених на нього обов`язків добросовісно здійснювати свої права під час первісного призначення почеркознавчої експертизи судом у 2017 році не було надано суду оригінали матеріалів кредитної справи, зокрема Договір кредитного та іпотечного договорів та анкета-заява, які були втрачені лише в 2022 році.
Посилання позивача на несплату відповідачкою за проведення почеркознавчої експертизи під час провадження у суді першої інстанції не впливає на неможливість проведення експертизи, визначальним для чого є саме ненадання позивачем оригіналів витребовуваних документів як предмету дослідження.
Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, мають бути первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).
Таким чином, виписка за рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Однак матеріали справи № 521/14216/15-ц не містять виписок за рахунками ОСОБА_1 , відкритими у ПАТ «ВіЄйБі Банк», до того ж, у валюті кредитування або в національній валюті, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, у тому разі видачі готівки або перерахування коштів на рахунок позичальника.
Отже, з урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог банк не надав виписки з особового рахунку відповідачки, а розрахунок заборгованості, складений банком, який суд першої інстанції помилково вважав належним доказом, таким не є, оскільки не підтверджує здійснення відповідачем фінансових операцій і отримання нею коштів від банку, надані позивачем докази містять численні розбіжності із наданими відповідачкою доказами щодо особи позичальника, його анкетних та інших даних, належними та допустимими доказами спростовано укладення ОСОБА_2 іпотечного договору як обов`язкового забезпечення виконання кредитного договору, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитних відносин з відповідачкою та заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку від 12 серпня 2015 року.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19); від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, провадження (№ 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, провадження (№ 61-9207св21) та інших.
Звертає на себе увагу і відсутність руху коштів по наданому позивачем розрахунку, коли з червня 2007 року від імені ОСОБА_3 до серпня 2015 року не надійшло жодного платежу, що підтверджувало б визнання відповідачкою свого боргу перед позивачем (а.с. 9-10 т. 1).
Саме вказана сукупність доказів свідчить про необґрунтованість позову та недоведеність його протягом розгляду справи.
Не може бути взято до уваги та залишено без задоволення клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Бурдюг Т.В. про витребування документів для огляду та відібрання пояснень у нотаріуса, в якому просила зобов`язати Одеський державний нотаріальний архів до Одеського апеляційного суду для огляду в судовому засіданні оригіналів та копій всіх документів, які містяться в нотаріальній справі по укладенню та засвідченню Іпотечного договору № Д-117 від 08 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П; зобов`язання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. з`явитися в судове по справі № 521/14216/15-ц для надання до Одеського апеляційного суду для огляду в судовому засіданні реєстр нотаріальних дій за 08.06.2007 року, а саме записи, які стосуються укладення та посвідчення Іпотечного договору № Д-117 від 08 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 , а також пояснень з приводу посвідчення такого, оскільки вказаний іпотечний договір оглядався у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції за участю учасників справи, під час призначення експертизи сторони могли висловлювати свою думку та брати участь у формулюванні питань експерту, і обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
У відповідності до частини третьої та четвертої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Вказана невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у відповідності до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухваленню нового рішення за доводами апеляційної скарги про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .
Оскільки відповідачкою, апеляційна скарга якої задовольняється, за подання такої було сплачено - 10335 грн та за проведення почеркознавчої експертизи сплачено згідно платіжної інструкції № 23-18286281/С від 23.09.2024 - 36349,44 грн, то такі витрати у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд 
                                
                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749, адреса: 01033, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) судові витрати у сумі 46684,44 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 02 травня 2025 року

Головуючий                                                                М.В. Назарова

Судді:                                                                               В.В. Кострицький 

Ю.П. Лозко