УХВАЛА
27 травня 2025 року 
м. Київ
справа №520/21766/23
адміністративне провадження №К/990/16394/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шишова О. О., суддів: Блажівської Н. Є., Желтобрюх І. Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді Шишова О.О., суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., від участі у розгляді справи №520/21766/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС), в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №0038157-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 123 258,80 грн за 2021 рік;
- №0038160-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88 939,21 грн за 2020 рік;
- № 0019775-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 65 346,00 грн за 2021 рік;
- №0019777-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1 182,00 грн за 2021 рік;
- №0019779-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 11 664,00 грн за 2021 рік;
- № 0019780-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 95 400,00 грн за 2021 рік;
- №0019781-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 12 325,80 грн за 2021 рік;
- №000/12024-2405-2031 від 15 травня 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 76 481,59 грн за 2019 рік;
- №0062112-2405-2031-UА63120270000028556 від 28 лютого 2023 року, яким позивачу здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 52 950,00 грн за 2021 рік;
- стягнути судовий збір у сумі 5 276, 00 грн;
- стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень №0038157-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 123 258,80 грн за 2021 рік; №0038160-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 88 939,21 грн за 2020 рік; №0019775-2405-2031 від 13 травня 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 65 346,00 грн за 2021 рік; №0019777-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1 182,00 грн за 2021 рік; №0019779-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 11 664,00 грн за 2021 рік; № 0019780-2405-2031 від 28 лютого 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 95 400,00 грн за 2021 рік; податкового повідомлення-рішення №000/12024-2405-2031 від 15 травня 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 76 481,59 грн за 2019 рік; №0062112-2405-2031-UА63120270000028556 від 28 лютого 2023 року, яким здійснено донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 52 950,00 грн за 2021 рік.
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви (5 152,22 грн) та апеляційної скарги (7 728,33 грн) у розмірі 12 880,55 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
У іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року залишено без змін.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2025 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з наданням скаржнику десятиденного строку з дня отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору.
У строк, визначений судом, скаржник усунув недоліки касаційної скарги, які були підставою для залишення її без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі №520/21766/23.
26 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судді-доповідача - Шишова О. О., суддів: Блажівської Н. Є., Желтобрюх І. Л. від розгляду цієї справи.
Обґрунтовуючи зазначену заяву позивач, указує, що Суд проявляє упередженість при розгляді питання про відкриття касаційного провадження за неодноразово поданими касаційними скаргами. 
Зазначає, що відповідач звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами від 03 березня 2025 року та 03 квітня 2025 року були повернуті на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як такі, що не містить підстав касаційного оскарження, з посиланням на те, що скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
17 квітня 2025 року відповідач у третій раз звернувся до Касаційного адміністративного суду з аналогічною касаційною скаргою з зазначенням тих саме підстав касаційного оскарження, що і в перший та другій скарзі, а саме пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2025 року касаційна скарга відповідача була залишена без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору. Після чого, колегіальною ухвалою складу суду касаційної інстанції від 12 травня 2025 року ухвалив рішення про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подання касаційної скарги та відкрила касаційне провадження за цією справою з посиланням на те, що підставами касаційного оскарження є пункт 3 частини четвертої статті 238 КАС України.
Також позивач зазначає, що справа належить до незначної складності, а тому позовну заяву належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому за приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Разом з тим, скаржником у касаційній скарзі не зазначено жодної з наведених вище підстав, передбачених підпунктами а)-г) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та не наведено відповідних аргументів щодо наявності виняткових обставин, що давали б підстави для розгляду касаційної скарги у справі незначної складності.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частиною першою, другою статті 36 КАС України передбачено випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.
Згідно з частиною третьою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Зі змісту наведених норм випливає, що для відводу судді, колегії суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Зміст поданої позивачем заяви про відвід колегії суддів від розгляду цієї справи не містить підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, а зводиться до суб`єктивних припущень щодо упереджених дій судді без наведення будь-яких обґрунтувань такої зацікавленості.
Доводи заявника зводяться до незгоди з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
Отже, мотиви, наведені у поданій заяві, не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність колегії суддів та не можуть слугувати підставою для відведення колегії, оскільки фактично зводяться до припущень позивача.
Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді - Шишова О.О., суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л. у результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.
Отже, при розгляді заяви про відвід колегії суддів не встановлено будь-яких передбачених законом обставин, які б давали підстави для відводу суддів у цій справі.
З огляду на те, що, колегія суддів не встановила будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви позивача про відвід головуючого-судді - Шишова О. О., суддів: Блажівської Н. Є., Желтобрюх І.Л., а тому дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.
Таким чином, питання про відвід підлягає вирішенню в порядку частини 4 статті 40 КАС України суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
постановив:
Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді Шишова О. О., суддів: Блажівської Н. Є., Желтобрюх І. Л. від участі у справі № 520/21766/23 визнати необґрунтованою.
Передати заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді Шишова О. О., суддів: Блажівської Н. Є., Желтобрюх І. Л. від участі у справі № 520/21766/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                    О. О. Шишов

Судді                                                                                                        Н. Є. Блажівська

                                                                                                                І. Л. Желтобрюх