Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. 	Справа № 520/10061/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025, по справі № 520/10061/22
за позовом  ОСОБА_1  
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області           
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23 вересня 2022 року № 204950000602, про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі, передбаченому ч.1 ст.50-1 Закону, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 року № 4711-VI;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно заяви від 15 вересня 2022 року згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції від 13.06.2012 року в розмірі 80% від розміру всіх складових заробітної плати згідно довідок, виданих Миколаївською обласною прокуратурою №21-122 вих 22 від 26.08. 2022 року та №21-123 вих-22 від 26.08.2022 року, зазначених у довідках, без обмеження максимального розміру заробітної плати для призначення пенсії по інвалідності, та проводити виплати довічно, щомісячно призначеної пенсії по інвалідності в повному обсязі без обмеження максимального розміру виплати призначеної пенсії по інвалідності та без обмежень виплати призначеної пенсії по інвалідності встановлених для працюючих осіб, в тому числі, за спеціальним законом відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 року № 4711-VI незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 520/10061/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.09.2022 № 204950000602 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі, передбаченому ч.1 ст.50-1 Закону, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 року № 4711-VI.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно заяви від 15.09.2022 року згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції від 13.06.2012 року в розмірі 80% від розміру всіх складових заробітної плати згідно довідок, виданих Миколаївською обласною прокуратурою №21-122 вих 22 від 26.08. 2022 року та №21-123 вих-22 від 26.08.2022 року, зазначених у довідках, без обмеження максимального розміру заробітної плати для призначення пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру виплати призначеної пенсії по інвалідності та без обмежень виплати призначеної пенсії по інвалідності встановлених для працюючих осіб, в тому числі, за спеціальним законом відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 року № 4711-VI незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 520/10061/22 набрало законної сили 24.03.2023.
06.03.2025 до суду від позивача надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування обмежень та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі зменшеному (із застосуванням коефіцієнтів);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2013 у справі №520/10061/22, про що та надати звіт та зазначити стан при виконання рішення суду № №520/10061/22 в частині виплати заборгованості; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 в редакції від 13.06.2012 у розмірі відповідно до протоколу про перерахунок пенсії у розмірі 80% від розміру всіх складових заробітної плати згідно довідок, виданих Миколаївською обласною прокуратурою №21-122 вих. 22 від 26.08. 2022 та №21-123 вих-22 від 26.08.2022, зазначених у довідках, без обмеження максимального розміру заробітної плати для призначення пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру виплати призначеної пенсії по інвалідності та без обмежень виплати призначеної пенсії по інвалідності встановлених для працюючих осіб, в тому числі, за спеціальним законом відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 № 4711-VI, без застосуванням до неї будь-яких обмежуючих коефіцієнтів чи обмежень, у тому числі встановлених постановою КМУ № 1 від 03.01.2025.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, залишено без задоволення.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким заяву про вжиття заходів судового контролю задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що на виконання рішення суду у справі № 520/10061/22 пенсія позивачу з 01.01.2024 виплачувалася в повному розмірі, однак в подальшому з 17.01.2025 розмір пенсії було зменшено, при цьому, відповідач листом від 05.03.2025 № 2000-0202-8/34839 повідомив, що пенсія з 01.01.2025 виплачується з урахуванням положень п.1 постанови КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного часу».
На підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви в порядку ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі № 520/10061/22.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав задоволення заяви позивача з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 520/10061/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно заяви від 15.09.2022 згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 в редакції від 13.06.2012 в розмірі 80% від розміру всіх складових заробітної плати згідно довідок, виданих Миколаївською обласною прокуратурою №21-122 вих 22 від 26.08. 2022 та №21-123 вих-22 від 26.08.2022, зазначених у довідках, без обмеження максимального розміру заробітної плати для призначення пенсії по інвалідності, без обмеження максимального розміру виплати призначеної пенсії по інвалідності та без обмежень виплати призначеної пенсії по інвалідності встановлених для працюючих осіб, в тому числі, за спеціальним законом відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 13.06.2012 № 4711-VI незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.
На виконання зазначеного судового рішення Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснено призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно заяви від 15.09.2022 та з 01.01.2024 до січня 2025 здійснювалася виплата пенсії у розмірі, передбаченому зазначеним рішенням, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та довідками сформованими системою самообслуговування Приват24 про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 у 2024 та 2025 роках.
Стосовно посилань позивача на продовження виплати пенсії з 01.01.2025 із застосуванням обмеження її розміру, що суперечить судовому рішенню по справі № 520/10061/22, як на підставу застосування заходів судового контролю, колегія суддів зазначає наступне.
Так, сторонами не заперечується, що відповідно до інформації з листа пенсійного органу від 05.03.2025 № 2000-0202-8/34839 пенсія позивачу з 01.01.2025 виплачується з урахуванням положень п.1 постанови КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного часу».
Відтак підставою для подальшого перерахунку пенсійним органом пенсії ОСОБА_1 та зменшення розміру виплат стала зміна правового регулювання, що не було предметом розгляду у справі № 520/10061/22, а отже є підставою для нового позову.  
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення у справі судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі № 520/10061/22.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  312, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі № 520/10061/22  залишити без змін.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    З.Г. Подобайло