ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року 
м. Київ

справа № 420/21467/23
адміністративне провадження № К/990/47047/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження справу № 420/21467/23
за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, провадження в якій відкрито 
за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 (головуючий суддя Турецька І. О., судді Градовський Ю. М., Шеметенко Л. П.),
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2023 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - УДАБК Одеської міської ради, Управління, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідачка), у якому просило:
- припинити право на виконання будівельних робіт, яке набуто на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від 08.09.2020 №  ОД051200908896 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 »;
- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від 10.11.2020 №  ОД1012110497 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 ».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Управління зазначало, що замовником будівництва ОСОБА_1 у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 08.09.2020 №     ОД051200908896 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 10.11.2020 №     ОД101201110497 наведено недостовірні дані в частині розроблення та затвердження проектної документації.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 01.08.2024 у задоволенні позову відмовив.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що будівельні роботи з реконструкції господарської будівлі під квартиру були завершенні ще 06.11.2020, тобто задовго до дати подання УДАБК Одеської міської ради позову до суду - 17.08.2023.
У зв`язку з цим суд виснував про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від 08.09.2020 №  ОД051200908896 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », оскільки це право є припиненим в силу закону через подання відповідачкою декларації про готовність до експлуатації об`єкта.
Суд зазначив, що відповідно до частини дев`ятої статті 39 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою, зокрема, для оформлення права власності на таких об`єкт.
При цьому суд установив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_3 , станом на день подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність до експлуатації власником квартири була ОСОБА_1 яка й була замовником реконструкції будівлі під квартиру без зміни геометричних розмірів фундаментів. У червні 2023 року позивачка подарувала квартиру ОСОБА_2 .
За таких обставин суд першої інстанції зазначив, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об`єкта реконструкції до експлуатації вичерпали свою дію оформленням права власності на об`єкт реконструкції внаслідок його узаконення.
Також суд дійшов висновку про порушення Управлінням процедури проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, позаяк нормами статті 41 Закону № 3038-VI та пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Покликаючись на висновки Верховного Суду, суд першої інстанції констатував, що факт проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил без присутності уповноваженої суб`єктом містобудування особи свідчить про допущення грубого, а не формального порушення ДАБІ порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Додатково суд вказав на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.11.2020 у справі № 640/10134/19, відповідно до якого статтею 39-1 Закону № 3038-VI встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. При цьому недостовірні дані мають відповідати одній із таких умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проєкту або будівельного паспорта. Наявність інших недостовірних даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації. Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації остання вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість визнання такого документу протиправним окремо від скасування набутого цивільного права на його підставі.
За висновком суду, позивачем у справі обраний неправильний спосіб реалізації владних (управлінських) функцій у сфері державного нагляду (контролю), що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від 10.11.2020 № ОД1012110497. 
На переконання суду, правильним способом захисту прав є звернення Управління з позовом про зобов`язання власника привести реконструйовану квартиру в первинний стан.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.11.2024 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове про задоволення позову в повному обсязі.
За висновком апеляційного суду, під час апеляційного перегляду справи підтвердилися доводи Управління про внесення ОСОБА_1 недостовірних відомостей в повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а це є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а також підставою для скасування вказаних документів.
Вищезазначений висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на таких обставинах:
1) у повідомленні про початок виконання будівельних робіт відповідачка зазначила, що Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради видав містобудівні умови та обмеження на проєктування об`єкта будівництва від 06.11.2019 № 01-07/319, однак згідно з листом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.05.2023 № 01-11/850 дані щодо видачі містобудівних умов та обмежень на проєктування об`єкта будівництва, а саме: на проєктування реконструкції господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 , не значаться;
2) у повідомленні про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_1 вказала про наявність проєкту «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_4 », а також про наявність експертного звіту від 06.12.2019 №     2019/11-433 стосовно проведення експертизи щодо вказаного проєкту. Водночас, на вимогу судів першої та апеляційної інстанцій ці документи відповідачка не надала, так само як і не надала будь-яких доказів на підтвердження знищення останніх внаслідок військових дій, попри наявность ухвали суду про витребування таких доказів;
3)  ОСОБА_1 проводила реконструкцію об`єкта, яка передбачала зміну його геометричних розмірів та функціонального призначення, а відтак відповідачка повинна була розробити проєктну документацію та отримати містобудівні умови та обмеження. Розуміючи такий свій обов`язок, ОСОБА_1 як замовник будівництва зазначила в повідомленні про початок виконання будівельних робіт перелік документів, які згадувалися вище, але, як встановив суд апеляційної інстанції, такі документи не існували.
За таких обставин суд апеляційної інстанції також зробив висновок про те, що Управління не порушило процедуру проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, провівши обстеження об`єкта будівництва відповідно до Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування (зі змінами), затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від  29.03.2018 № 135 (далі - Порядок № 135).
При вирішенні питання, чи є факт реєстрації права власності на реконструйований об`єкт будівництва підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, апеляційний суд урахував висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.07.2022 у справі № 826/12166/16, відповідно до яких реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
1. У грудні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024, у якій просить скасувати вказане судове рішення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 - залишити в силі.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідачка вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права внаслідок неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.11.2020 у справі № 640/10134/19 (щодо підстави для скасування зареєстрованих повідомлення про початок виконання будівельних робіт або декларації про готовність об`єкту до експлуатації), від 12.06.2019 у справі № 916/1986/18 (стосовно того, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації остання вичерпує свою дію фактом виконання), від 23.10.2024 у справі № 420/34766/23 (щодо процедури проведення державного архітектурно-будівельного контролю).
Указує відповідачка й на порушення апеляційним судом процесуальних норм.
2. У грудні 2024 року до Верховного Суду подав касаційну скаргу й ОСОБА_2 , у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024, а позов Управління - залишити без розгляду.
Доводи касаційної скарги третя особа мотивує тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріально права, не врахувавши висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 12.06.2019 у справі № 916/1986/18 (стосовно того, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації остання вичерпує свою дію фактом виконання), від 11.11.2020 у справі №     640/10134/19 (про те, що інформація, отримана від інших органів влади за свою суттю не є формою державного архітектурно-будівельного контролю, а тому не може бути підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларацій).
Стверджував ОСОБА_2 й про порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
1. Верховний Суд ухвалою від 23.12.2024 відкрив касаційне провадження у справі (№  К/990/48343/24) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
2. Верховний Суд ухвалою від 20.01.2025 відкрив касаційне провадження у справі (№  К/990/47047/24) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС.
3. Управління не реалізувало право подати відзив на касаційні скарги відповідачки та третьої особи.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій установлено, що УДАБК Одеської міської ради зареєструвало повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від 08.09.2020 №     ОД051200908896 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », подане замовником будівництва - ОСОБА_1 .
Також Управління зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), від  10.11.2020 № ОД1012110497 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », подане замовником будівництва ОСОБА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 з 17.11.2020 є власником квартири АДРЕСА_3 .
29.04.2021 від головного спеціаліста інспекційного відділу №1 УДАБК Одеської міської ради Найка     В. Г. на адресу керівника органу державного архітектурного контролю надійшла доповідна записка про факт проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_4 , попри те, що в Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва наявна інформація про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 10.11.2020 № ОД1012110497.
06.05.2021 на ім`я головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 УДАБК Одеської міської ради Найка В. Г. виписано направлення для проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_4 .
17.05.2021 за результатами проведення вказаного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, посадовою особою Управління був складений акт, в якому підтверджено, зокрема фотофіксацією, проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_4 .
При цьому встановлено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи шляхом заміни існуючих огороджувальних конструкцій другого поверху та горища, які відображені в технічному паспорті від 02.11.2020, виготовленому ТОВ «ТД «КУРУНД», пінобетонними блоками, дерев`яними перекриттями та покрівлею. Зауважено, що такі роботи проводяться без отримання права на виконання таких робіт.
ОСОБА_1 брала участь у проведенні позапланової перевірки, підписала акт перевірки, а також отримала його примірник.
У якості додатків до акта перевірки надана фотофіксація проведення будівельних робіт.
17.05.2021 УДАБК Одеської міської ради також склало протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначило про порушення ОСОБА_1 пункту 1 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI та пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок №  466).
Дії відповідачки кваліфіковані за частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), яка встановлює відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Того ж дня протокол про адміністративне правопорушення був вручений ОСОБА_1 .
Крім того відповідачка отримала примірник припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від  17.05.2021, де вимагалося в строк до 07.07.2021 одержати право на виконання будівельних робіт та зупинити будівельні роботи з 17.05.2021.
Згідно з постановою від 27.05.2021 № 028121 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 96 КУпАП, а саме у виконанні будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), у звязку з чим на відповідачку накладено штраф в сумі 10 200 грн.
Ця постанова була вручена ОСОБА_1 того ж дня, а оплата штрафу за вказаним документом відбулася 28.05.2021.
16.05.2023 посадовими особами Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, УДАБК Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради здійснено комісійне обстеження об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_4 , та складено відповідний акт.
Зі змісту цього акта слідує, що матеріалами технічної інвентаризації встановлено, що спірний об`єкт нерухомості до реконструкції мав загальну площу 21,1 кв. м, а після реконструкції об`єкт має два поверхи та загальну площу 56,1 кв. м.
Зазначено про наявність у повідомленні про початок виконання будівельних робіт запису про отримання містобудівних та обмежень забудови земельної ділянки від Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06.11.2019 № 01-07/319.
Також в матеріалах справи знаходиться лист Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.05.2023 № 01-11/850, в якому заперечується видача містобудівних умов та обмежень на проєктування об`єкта будівництва, а саме на проєктування реконструкції господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 зобов`язано ОСОБА_1 надати суду копію містобудівних умов від 06.11.2019 за № 01-07/319, які зазначені в повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та копію експертного звіту від  06.12.2019 № 2019/11-433, про який йде мова у декларації про готовність до експлуатації об`єкта, а також копію проєкту «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою : АДРЕСА_4 ».
На виконання вимог цієї ухвали відповідачка подала заяву, в якій зазначила про знищення витребуваних судом документів у результаті збройної агресії, а також повідомила, що з 07.06.2023 на підставі договору дарування ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 .
Новий власник квартири залучений судом до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачки.
Суд апеляційної інстанції, враховуючи покликання відповідачки на форс - мажорні обставини, які спричинили знищення документів, запропонував останній надати відповідні докази, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд перевірив наведені у касаційних скаргах доводи відповідачки та третьої особи, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
Закон № 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
У пункті 1 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2)  розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2)     проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).
Відповідно до частин першої та другої статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Частинами першою та шостою статті 31 Закону № 3038-VI передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.
Проектна документація на будівництво об`єктів та зміни до неї не потребують погодження державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ та організацій, отримання будь-яких інших погоджень, узгоджень, висновків (у тому числі рішень архітектурно-містобудівної ради) тощо, не передбачених цим Законом. Відмова в отриманні визначених цим Законом адміністративних послуг з підстав відсутності таких погоджень, узгоджень, висновків (у тому числі рішень архітектурно-містобудівної ради) тощо не допускається.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частинами другою, п`ятою та сьомою цієї ж статті визначено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.
Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частин першої, другої, сьомої та восьмої статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.
Право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1)  подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.
Згідно з частинами першою, п`ятою, дев`ятою та десятою статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії та оформлення права власності на такий об`єкт.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.
Стаття 39-1 Закону № 3038-VI регулює, зокрема, порядок скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення
Так, частиною другою цієї статті передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Приписами частин першої та другої статті 38 Закону № 3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.
Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави стверджувати, що право на виконання будівельних робіт виникає, зокрема, з моменту реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю відповідного повідомлення (у спірних відносинах про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції об`єкта), яке є чинним до завершення будівництва.
При цьому після завершення будівництва, до якого належить і реконструкція, особа зобов`язана ввести його в експлуатацію у встановленому законом порядку (шляхом реєстрації відповідної декларації органом архітектурно - будівельного контролю). Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, а саме - вчинення замовником дій щодо реалізації наданого їй цією декларацією права на проведення будівельних робіт.
Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 01.10.2019 №826/9967/18, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від  23.07.2019 у справі №826/5607/17, від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19, від 17.10.2023 у справі № 440/12326/21 та інших.
Колегія суддів також підкреслює, що після реєстрації права власності на об`єкт будівництва, у разі виявлення визначених законом ознак, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, орган державного архітектурно - будівельного контролю зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень у сфері містобудівної діяльності та наслідків самочинного будівництва аж до звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.
Вчинення саме таких дій у разі виявлення ознак самочинного будівництва об`єкта, будівельні роботи на якому вже завершено і стосовно якого зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, зареєстровано право власності на нього, і буде належним виконанням органом державного архітектурно - будівельного контролю своїх повноважень, ефективним способом судового захисту.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, а також у постановах Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 30.03.2021 у справі №826/5513/17, від  24.10.2022 у справі №640/22599/19, від 17.10.2023 у справі № 440/12326/21.
У справі, яка переглядається, суди встановили, що 08.09.2020 УДАБК Одеської міської ради зареєструвало та внесло до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва повідомлення № ОД051200908896 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).
06.11.2020 Управління зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками, №  ОД1012110497
Вищезазначена декларація складена після завершення робіт, щодо початку виконання яких подано повідомлення, й на підставі цієї декларації 17.11.2020 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .
З урахуванням зазначено колегія суддів констатує, що право на виконання будівельних робіт, яке в судовому порядку просить припинити Управління, вже реалізовано та припинено у зв`язку із завершенням будівництва та введення об`єкта в експлуатацію. При цьому декларація про готовність об`єкта до експлуатації також вичерпала свою дію, позаяк на її підставі було зареєстровано право власності на об`єкт будівництва.
Задоволення ж цього позову не призведе до жодних юридичних наслідків й не змінить стану спірних правовідносин, не забезпечить у такому випадку належний судовий захист і не сприятиме виконанню завдань адміністративного судочинства.
Вирішуючи питання, чи являється реєстрація права власності на реконструйований об`єкт будівництва підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції помилково врахував висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.07.2022 у справі №  826/12166/16, оскільки останні є нерелевантними до спірних правовідносин з огляду на формулювання їх за інших фактичних обставин.
Так, у справі № 826/12166/16 були заявлені позовні вимоги, зокрема про зобов`язання органу державного архітектурно-будівельного контролю вчинити заходи реагування за невиконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності по приведенню житлового будинку в попередній стан.
Суди встановили, що будівельні роботи виконувалися без належно затвердженого проєкту, а об`єкт (реконструйована квартира) експлуатується без прийняття в експлуатацію
З огляду на вищевикладене, Верховний Суд констатував, що зазначений об`єкт вважається самочинним будівництвом у розумінні норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» й експлуатується без введення його в експлуатацію, а реєстрація права власності на нього не змінює цього правового статусу. До моменту прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відсутні підстави стверджувати, що об`єкт архітектури є створеним, а будівництво завершеним. У такому випадку особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).
Як підсумок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний Управлінням спосіб судового захисту не є належним і не забезпечить практичну реалізацію тих повноважень, з метою виконання яких цей орган звернувся до суду з цим позовом.
Обрання ж позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, на чому наголошено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від  06.04.2021 у справі № 910/10011/19.
На підставі вказаного Суд не перевіряє інші висновки суду апеляційної інстанції як такі, що не впливають на правильне вирішення спору в межах цієї конкретної справи. 
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд вважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.
Як висновок, колегія суддів вказує на підтвердження під час касаційного перегляду справи доводів відповідачки та третьої особи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Натомість суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.
Відповідно до статті 352 КАС суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив процесуальні норми, що призвело до скасування судового рішення, яке відповідає закону, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції повністю та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 скасувати.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.В. Тацій А.І. Рибачук   С.Г. Стеценко