КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 лютого 2025 року
справа № 756/11475/13-ц
                                 
провадження № 22-ц/824/2209/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Правдивець Ю.О.
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС»
заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Ковалевського Євгена Володимировича, представника   ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року, постановлене під головуванням судді Шевчука А.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікатів виконавчих листів, які видані на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2014 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №189/П/43/2008-840 від 13.08.2008 року у розмірі 1 491 751 (одного мільйону чотириста дев`яносто одної тисячі сімсот п`ятдесят одної) гривні 62 копійки та по 860 (вісімсот шістдесят) гривень 25 копійок судового збору з кожного.
У поданій заяві заявник зазначив, що 23.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №GL3N216868 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений Розсохою С.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2096. Відповідно якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статус Кредитора за зобов`язаннями по кредитному договору N? 189/1/43/2008-840 від 13.08.2008 року та договорами забезпечення до нього. Позичальником (боржником) за вищевказаним договором є ОСОБА_1 , поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Заявник вказує, що строк виконання виконавчих листів до виконання на даний час не закінчений, оскільки стягувачем подавались виконавчі листи на виконання, наслідком чого було відкриття виконавчих проваджень та подальші повернення виконавчих листів стягувачу.
З цих підстав, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» просило суд замінити стягувача у виконавчому листі на його правонаступника та видати дублікати виконавчих листів.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року заяву задоволено частково. 
Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у виконавчих листах, виданих на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2014 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №189/П/43/2008-840 від 13.08.2008 року.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Ковалевський Євген Володимирович просить ухвалу суду в частині відмови в задоволені заяви скасувати та постановити нове рішення про задоволення в відповідній частині.
Вимоги обґрунтовані тим, що обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Факт відсутності виконавчих документів у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що їх було втрачено. Зазначає, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листі перервався у зв`язку з введенням воєнного стану та внесенням відповідних змін до ЗУ «Про виконавче провадження», а отже строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не пропущено.
Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в частині задоволення заяви скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що районний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для заміни сторони стягувача у виконавчих документах, керуючись лише договором про відступлення права вимоги, не врахувавши пропуск заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, про поновлення якого заявник питання не ставив. Крім того, подану заяву було розглянуто без належного повідомлення заінтересованих осіб.
В судовому засіданні представник заявника Ковалевський Є.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги поданої представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечував, просив залишити без задоволення.
В судовому представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти апеляційної скарги поданої представником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Ковалевським Є.В., просив залишити без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав, просив задовольнити.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження дотримання умов договору відступлення прав вимоги, з огляду на зазначене суд вважав за потрібне заяву в цій частині задовольнити. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від стягувача. Твердження заявника щодо не пропущених строків виконання виконавчих листів не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки матеріали справи не місять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, з урахуванням того, що рішення суду ухвалено ще 10.02.2014 року.
Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2014 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №189/П/43/2008-840 від 13.08.2008 року у розмірі 1 491 751 (одного мільйону чотириста дев`яносто одної тисячі сімсот п`ятдесят одної) гривні 62 копійки та по 860 (вісімсот шістдесят) гривень 25 копійок судового збору з кожного.
На виконання рішення видані виконавчі листи.
23.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №GL3N216868 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений Розсохою С.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2096. Відповідно якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статус Кредитора за зобов`язаннями по кредитному договору N? 189/1/43/2008-840 від 13.08.2008 року та договорами забезпечення до нього. Позичальником (боржником) за вищевказаним договором є ОСОБА_1 , поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Заявник вказує, що строк виконання виконавчих листів до виконання на даний час не закінчений, оскільки стягувачем подавались виконавчі листи на виконання, наслідком чого було відкриття виконавчих проваджень та подальші повернення виконавчих листів стягувачу.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).
Згідно зі ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на момент ухвалення рішення по справі та видачі виконавчого листа, такий виконавчий документ, як виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, може бути пред`явлений до виконання протягом 1 року.
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Виходячи з аналізу пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №419/310/12.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 по справі № 2-7763/10.
Щодо заміни стягувача у виконавчому листі його правонаступником суд зазначав, що пунктом 1 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення прав вимоги не є окремим видом Договору. Це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору, купівлі-продажу; дарування; факторингу.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Сама по собі заміна стягувача у виконавчому проваджені не може бути поважною підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Відповідно до норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви. 
Як передбачено ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи.
Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчою провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Разом з тим, за ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Таким чином, заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 30.07.2019 у справі №5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14.
Як було встановлено судом першої інстанції, твердження заявника щодо не пропущених строків виконання виконавчих листів не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки матеріали справи не місять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, з урахуванням того, що рішення суду ухвалено ще 10.02.2014 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки заявник факт не пропущення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання не довів, тому і підстави для задоволення заяви відсутні.
З огляду на вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що заявником не доведено не пропущення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд дійшов висновку, що вимоги щодо заміни стягувача у виконавчому листі та видачі дублікатів виконавчих листів задоволенню не підлягають.
Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;
Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Ковалевського Євгена Володимировича, представника   ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року скасувати.
Постановити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про заміну сторони у виконавчому провадженні залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.
 
Суддя-доповідач
Судді