Справа № 463/6922/24                        Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3329/24                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 березня 2025 року м.Львів

  Справа № 463/6922/24
Провадження № 22-ц/811/3329/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької», яка підписана директором - Голенком Максимом Георгійовичем, на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 10 жовтня 2024 року у складі судді Білоуса Ю.Б. у справі за скаргою ОСОБА_2 , з участю заінтересованих осіб: державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М., Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької», на дії та бездіяльність державного виконавця,-

встановив:

22 липня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 75496718 від 18 липня 2024року. Просить визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 75496718 від 18 липня 2024року; просив скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. про закінчення виконавчого провадження № 75496718 від 18 липня 2024 року; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у невинесенні у виконавчому провадженні 75496718 постанови про накладення штрафу на боржника - посадову особу (генерального директора - художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» ОСОБА_4 ) за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця винести постанови про накладення такого штрафу на боржника.
В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі №464/2299/22, яка вступила в законну силу з часу її проголошення, поновлено його ( ОСОБА_2 ) на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року. Постанова Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024року в частині поновлення на роботі допущена судом до негайного виконання. Вказує, що 14 червня 2024 року він звернувся до керівника відповідача з письмовою заявою про негайне виконання рішення суду про його поновлення в штаті відповідача. Рішення апеляційного суду в зазначений строк в частині поновлення позивача на посаді в штаті театру виконане не було. 20 червня 2024 року йому стало відомо, що керівник відповідача підписав наказ № 64-к від 14 червня 2024 року, який надав йому для ознайомлення лише 20 червня 2024 року. З вказаним наказом № 64-К від 14 червня 2024 року він ( ОСОБА_2 ) не погоджується та вважає такий протиправним. Стверджує, що протиправним наказом відповідач імітував виконання постанови апеляційного суду про поновлення його на посаді та всупереч вимогам закону та висновкам Верховного Суду «ввів посаду «начальник художньо- освітлювального цеху» поза штатним розписом та організаційною структурою, на яку ніби поновлено його на роботі без створення відповідного відділу в штаті театру, без внесення змін до штатного розпису та організаційної структури театру, та без скерування їх на погодження і затвердження до Міністерства культури та інформаційної політики України. Вказаний наказ він оскаржив до суду. Оскільки, відповідач постанови апеляційного суду не виконав, не надав можливості працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків, 9 липня 2024 року він ( ОСОБА_2 ) звернувся з письмовою заявою до органу ДВС про відкриття виконавчого провадження. У цій заяві він звертав увагу державного виконавця на неухильне дотримання та обов`язкове виконання ним постанови апеляційного суду в повному обсязі з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 756/6746/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 806/562/17, від 8 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16, від 8 вересня 2021 року у справі № 721/910/19, від 8 листопада 2023року у справі №443/299/22, від 2 вересня 2022року у справі № 521/21828/18, від 08 грудня 2022року у справі № 752/4006/20. Посилається на те, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду. Вказує, що 9 липня 2024 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоною Н.М. відкрито ВП 75496718 з примусового виконання виконавчого листа № 464/2299/22, виданого Личаківським районним судом міста Львова 5 липня 2024 року, про поновлення його ( ОСОБА_2 ) на посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року. 15 липня 2024 року він звернувся до органу ДВС з письмовою заявою про негайне проведення державним виконавцем спільно із стягувачем перевірки стану виконання боржником рішення суду за участю стягувача, складання акту про навмисне не виконання боржником постанови апеляційного суду та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, винесення постанов про накладення штрафів на посадову особу та юридичну особу. Заява була подана, отримана та зареєстрована в канцелярії органу ДВС та передана державному виконавцю для негайного виконання 15 липня 2024 року. У цій заяві заявник просив державного виконавця негайно провести перевірку по місцю знаходження посадової особи боржника генерального директора - художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» ОСОБА_4 спільно із стягувачем ОСОБА_2 стану виконання боржником рішення суду про не поновлення станом на 15 липня 2024 року заявника на посаді начальника художньо - освітлювального цеху театру в штаті театру та не внесення його посади до штатного розпису та організаційної структури театру, про що скласти акт; зобов`язати генерального директора ОСОБА_4 поновити його ( ОСОБА_2 ) на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року в штаті театру згідно п. 6.5 Статуту театру та внести зміни до структури та штатного розпису театру, подати їх на затвердження в Міністерство культури та інформаційної політики, та створити в штаті театру посаду начальника художньо-освітлювального цеху або поновити стягувача на рівнозначну існуючу посаду в штаті театру і винести наказ про поновлення ОСОБА_2 з 15 травня 2022 року; під час розгляду цієї заяви в обов`язковому порядку застосувати висновки Верховного Суду по розгляду аналогічних справ у подібних правовідносинах, які викладені у постановах суду від 8 вересня 2021 року у справі № 721/910/19, від 8 листопада 2023року у справі № 443/299/22, постановах від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18, від 6 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17; винести постанови та притягнути посадову особу генерального директора -художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Голенка М.Г. та юридичну особу ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» до відповідальності за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на посадових осіб у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання; винести постанову та притягнути посадову особу генерального директора - художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Голенка М.Г. до відповідальності за ст. 188-13 КУпАП за невиконання законних вимог державного виконавця. Вказує, що 16 липня 2024 року державним виконавцем складено акт, що при виході за місцем знаходження боржника, а саме: м. Львів, вул. Лесі Українки, 1 керівника юридичної особи-боржника на робочому місці не виявлено. Жодних пояснень та документів щодо виконання вимог виконавчого документа не надано. Станом на 16 липня 2024 року вимоги виконавчого документа не виконано, про що складено акт державного виконавця. Зазначає, що 16 липня 2024 року державним виконавцем встановлено порушення боржником вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду тільки на юридичну особу - боржника (ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької») на користь держави у розмірі 5 100 грн. Заявник не погоджується із накладенням штрафу за невиконання рішення суду тільки на юридичну особу - боржника та вважає, що згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу посадову особу - ОСОБА_4 , оскільки він як єдиний керівник, згідно статуту театру є єдиною уповноваженою особою на прийняття та підписання наказу про поновлення та згідно пункту 6.5 статуту театру тільки керівник театру має виключне право вносити зміни до структури та штатного розпису театру, чого він не зробив та не подав їх на затвердження в Міністерство культури та інформаційної політики. Керівник театру не створив в штаті театру посади начальника художньо-освітлювального цеху та не поновив на ній ОСОБА_2 з 15 травня 2022 року в штаті театру, чим умисно не виконав постанови суду, що набрала законної сили, а також законних вимог державного виконавця, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам ОСОБА_2 . Вказує, що 17 липня 2024 року він знову звернувся до державного виконавця з письмовою заявою про притягнення керівника - посадової особи - боржника до адміністративної відповідальності у виді штрафів за навмисне невиконання ним постанови апеляційного суду, що вступила в законну силу. 19 липня 2024 року. Він ( ОСОБА_2 ) дізнався, що постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоною Н.М. від 18 липня 2024 року ВП № 75496718 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням заяви представника боржника - заступника генерального директора-художнього керівника з юридичних та кадрових питань Н. Радомської від 16 липня 2024 року № 296, якою повідомлено, що ОСОБА_2 поновлено на роботі відповідно до наказу ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» № 64/к від 14 червня 2024 року. При перевірці поданих документів, встановлено що згідно цього наказу ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника художньо-освітлювального цеху з 15 травня 2022 року. З оскаржуваною постановою державного виконавця від 18 липня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75496718 він не погоджується та вважає, що така підлягає скасуванню, оскільки рішення Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника художньо-освітлювального цеху Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року не виконано. Поновлення ОСОБА_2 на відповідній посаді поза штатним розписом та організаційною структурою театру не може бути оцінено як належне виконання рішення суду про поновлення на роботі в даному випадку, оскільки згідно вимог чинного законодавства та сформованої Верховним Судом практики щодо цього питання у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису, ввівши скорочену посаду». Просив скаргу задовольнити.
Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 75496718. Визнано неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. щодо винесення постанови від 18 липня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75496718. Скасовано постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. від 18 липня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75496718.
Ухвалу суду оскаржує ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької». Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Просить таку скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги. Вказує, що судом першої інстанції не з`ясовувались при розгляді справи обставини щодо ордера ОСОБА_3 , хоча представником ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» було озвучено застереження щодо неналежності ордера. Адвокатом Сокальським Д.А. лише після початку розгляду справи було долучено до матеріалів справи у письмовому вигляді ордер (хоча усі документи подано через підсистему «Електронний суд» і таким мав би бути поданий аналогічно). Судом порушено норми процесуального права, оскільки заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не має повноважень на ведення справи і така після надходження до суду мала бути відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернута заявнику або після виявлення такого факту в процесі розгляду в порядку п. 2 ч.1 ст.257 ЦПК України мала бути залишена без розгляду. Вказує, що рішення Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконано в повному обсязі та останнього поновлено на посаді, з якої його звільнено, - на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року поза штатним розписом та організаційною структурою. Зазначає, що судом неналежно досліджено матеріали справи в частині хронології звільнення і поновлення ОСОБА_2 . Позивач працював в театрі з 27 листопада 2007 року. З 1 липня 2016 року він працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху, з якої звільнений наказом № 24-к від 10 лютого 2020 року з 21 березня 2020 року (з урахуванням наказу № 51-к від 21 березня 2020 року). 1 червня 2020 року посада начальника художньо-освітлювального цеху скорочена. У штатних розписах театру на 2021- 2024 роки посада начальника художньо-освітлювального цеху відсутня. Вказує, що ОСОБА_2 був поновлений на роботі на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 463/3590/20, залишеної без змін в частині поновлення на роботі постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року. На виконання судового рішення видано наказ № 158-к від 6 жовтня 2021 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 463/3590/20». У період з 6 жовтня 2021 року і до 14 травня 2022 року ОСОБА_2 працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою, з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності. У період з часу поновлення (6 жовтня 2021 року) до дня звільнення (14 травня 2022 року) ОСОБА_2 належним чином виконував посадові обов`язки, був тимчасово непрацездатний, перебував у простої, не подавав жодних заяв до суду щодо неналежності виконання рішення суду та поновлення поза штатним розписом і не подавав жодної заяви щодо переведення на будь-яку іншу вакантну посаду. 14 травня 2022 року ОСОБА_2 був звільнений з посади начальника художньо - освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою, з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності. 14 червня 2024 року наказом № 64/к на виконання рішення Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 поновлено на посаді, звільнення з якої відбулось 14 травня 2022 року. 14 травня 2022 року ОСОБА_2 не займав штатну посаду, а уже працював на посаді поза межами штатного розпису. Таким чином працівника було поновлено саме на посаді, яку він займав до звільнення. Дії заявника та його представника щодо ініціювання відкриття виконавчого провадження вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а подальші дії вже у відкритому виконавчому провадженні містили ознаки тиску на державного виконавця та є нічим іншим, як зловживанням ОСОБА_2 своїми правами. Постановою від 18 липня 2024 року ВП № 75496718 було закінчене у зв`язку з його повним фактичним виконанням згідно з наказом від 14 червня 2024 року № 64/к. Театр звернувся до Міністерства культури та інформаційної політики України з листом від 20 червня 2024 року № 262 стосовно введення до штатного розпису 1 штатної одиниці. З посиланням на Заходи щодо ефективного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2016 року № 710 МКІП поінформувало, що готове розглянути пропозиції театру про внесення змін до штатного розпису тільки в межах затвердженої чисельності та фонду заробітної плати, затвердженого на відповідний рік. Фактично Міністерство визначає єдиним можливим шляхом внесення посади до штатного розпису через заміну посад в межах затвердженої штатної чисельності та збереження затвердженого фінансування фонду оплати праці (тобто посада повинна бути в межах рівня відповідної оплати та виробничої структури керівного складу театру). Вказує, що 14 червня 2024 року було видано наказ про поновлення ОСОБА_2 , який прибув до театру та приступив до виконання посадових обов`язків. З огляду на те, що постановка чи експлуатація вистав є безперервним процесом і робота над такими була розпочата, не зважаючи на присутність чи відсутність будь-кого з працівників, то поновленого працівника було допущено до процесу художнього освітлення нових і діючих постановок за необхідності. Усі робочі дні після 14 червня 2024 року ОСОБА_2 перебував в театрі, здійснював посильну допомогу в межах своїх можливостей щодо постановки художнього освітлення на сцені театру; час від часу перебував у 70 кабінеті, який був до моменту звільнення і відповідно визначено і після поновлення його робочим кабінетом; керівником проведено табелювання обліку робочого часу і відповідно здійснено оплату праці. У липні 2024 року разом з колективом театру ОСОБА_2 перебував у щорічній основній відпустці. Вказані обставини є доказом того, що ОСОБА_2 було допущено до виконання попередніх обов`язків і з боку Театру не було жодних порушень щодо негайного виконання рішення суду. Вказує, що до дня прийняття рішення суду театру не було відомо про те, яке саме рішення Львівський апеляційний суд прийме у справі. З огляду на вказане, театр не міг внести бажаних з точки зору позивача змін до штатного розпису театру змін, оскільки такі зміни не були предметом розгляду у справі № 464/2299/22; у фінансовому плані театру на 2022-2024 роки не було враховано видатки на оплату праці за посадою «начальник художньо- освітлювального цеху», які б фінансувались з Державного бюджету; процедура належного виконання рішення суду про поновлення працівника шляхом введення посади поза штатом відома у судовій практиці і є належним і реальним способом виконання рішення суду про поновлення, зважаючи на обов`язок негайного виконання рішення суду відповідачем. ОСОБА_2 не заперечує, що згідно до штатного розпису (джерело фінансування - Державний бюджет України) така посада станом на 13 червня 2024 року відсутня, тому не зрозуміло яким чином мав відбутись процес поновлення працівника на займаній раніше посаді, як не у спосіб, який було визначено у наказі про поновлення. Джерело виплати заробітної плати не визначено жодним нормативним документом як умова трудового договору. Прямої вказівки щодо обов`язку складати штатний розпис на підприємстві немає в жодному нормативному актів. Театром на виконання рішення суду було вжито усіх можливих заходів для належного поновлення: видано наказ, допущено до роботи, виплачено заробітну плату, надано відпустку. ОСОБА_2 поновлений на посаді, з якої був звільнений скасованим у справі № 464/2299/22 наказом № № 58/к від 12 травня 2022 року. Театром було вжито усіх можливих заходів для негайного виконання рішення суду. Негайно внести зміни у штатний розпис неможливо і такий спосіб не був реальний для виконання рішення суду 14 червня 2024 року. Держаним виконавцем належним чином винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і виконавчий документ виконано боржником в повному обсязі. ОСОБА_2 був звільнений з позаштатної посади у травні 2024 року та в червні 2024 року був поновлений на позаштатній посаді. Посилається на те, що рішення суду було виконане 14 червня 2024 року у єдино можливий спосіб, оскільки внесення змін до штатного розпису не могло відбутись негайно, а потребувало вчинення ряду дій, визначених нормативними документами. Рішення суду було виконано і працівник почав працювати за займаною посадою і не подавав жодних заяв про зайняття будь якої іншої посади. Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Наказ на виконання рішення суду було видано 14 червня 2024 року (про що було зроблено запис у трудовій книжці) і з цього часу ОСОБА_2 приступив до виконання посадових обов`язків. ОСОБА_2 подав 15 липня 2024 року окремий позов про зобов`язання вчинити дії (внести зміни до штатного розпису театру) чим визнав обставину, що така вимога не була у позовній заяві у справі № 464/2299/22.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
При постановлені ухвали суд першої інстанції виходив з такого.
Встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 464/2299/22 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Скасовано рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано наказ ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» № 58/к від 12 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника художньо - освітлювального цеху (поза штатним розписом та організаційною структурою з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності) у зв`язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, 14 травня 2022 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 643 814, 74 грн. В решті позову відмовлено.
Постанову в частині присудження позивачу виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 23 292 грн. та поновлення на роботі допущено до негайного виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Встановлено, що 9 липня 2024 року державним виконавцем на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75496718 з примусового виконання виконавчого листа № 464/2299/22, виданого Личаківським районним судом м. Львова 5 липня 2024 року, про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із ст. 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження.
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян, юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Згідно із ст. 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону.
Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави (що доведено в судовому порядку), працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 15 травня 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із п.п. 1 та 16 ч. 3 ст. 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Постановою державного виконавця від 18 липня 2024 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду.
ОСОБА_2 посилається на те, що фактично рішення суду не виконано, оскільки згідно наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» № 64/к від 14 червня 2024 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 464/2299/22» його ( ОСОБА_2 ) поновлено на посаді, яка не відповідає посаді, на якій він мав бути поновлений на виконання вказаної постанови суду.
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції посилався на те, що посада, на яку поновлено ОСОБА_2 , у штаті відсутня; ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» для фактичного виконання судового рішення має вжити відповідних заходів в межах компетенції. Тому вимоги заявника ОСОБА_2 є обґрунтованими та підставними, а оскаржувана постанова державного виконавця не відповідає критеріям правомірності, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», відповідно є протиправною та підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції посилається на те, що наказом № 64/к від 14 червня 2024 року ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника художньо- освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» поза штатним розписом та організаційною структурою, що не відповідає змісту посади, яка зазначена у резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 464/2299/22, на якій поновлено ОСОБА_2 , тобто, заявника поновлено на посаді без створення відповідного відділу в штаті Театру, без внесення змін до штатного розпису та організаційної структури театру, та без скерування їх на погодження та затвердження до Міністерства культури та інформаційної політики України. 
Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Державний виконавець не надав суду жодних пояснень щодо відмінностей посад, на яку ОСОБА_2 фактично було поновлено згідно наказу № 64/к від 14 червня 2024 року, та на якій він мав бути поновлений на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року. 
Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). 
Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення скарги ОСОБА_2 .
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Встановлено, що ОСОБА_2 працював в театрі з 27 листопада 2007 року. З 1 липня 2016 року він працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху, з якої звільнений наказом № 24-к від 10 лютого 2020 року з 21 березня 2020 року (з урахуванням наказу № 51-к від 21 березня 2020 року).
1 червня 2020 року посада начальника художньо-освітлювального цеху скорочена.
У штатних розписах театру на 2021 - 2024 роки посада начальника художньо-освітлювального цеху відсутня.
ОСОБА_2 був поновлений на роботі на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 463/3590/20, залишеної без змін в частині поновлення на роботі постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року. 
На виконання судового рішення видано наказ № 158-к від 6 жовтня 2021 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 463/3590/20».
Рішення суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 463/3590/20 про поновлення позивача на роботі виконане.
З 6 жовтня 2021 року до 14 травня 2022 року ОСОБА_2 працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності. Він не оскаржував належність виконання рішення суду.
14 травня 2022 року ОСОБА_2 був звільнений з посади начальника художньо - освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою, з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності.
14 червня 2024 року  наказом № 64/к, на виконання постанови Львівського апеляційного суду,  ОСОБА_2  поновлено на посаді начальника художньо-освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою, з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності. На цю дату  у штаті боржника була  відсутня посада начальника художньо - освітлювального цеху. 
ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» 20 червня 2024 року звернулося до Міністерства культури та інформаційної політики України щодо введення до штатного розпису 1 штатної одиниці. 
З відповіді Міністерства культури та інформаційної політики України 06/9/6029-24 від 1 липня 2024 року, з посиланням на Заходи щодо ефективного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2016 року № 710 вбачається, що Міністерство готове розглянути пропозиції Театру про внесення змін до штатного розпису тільки в межах затвердженої чисельності та фонду заробітної плати на відповідний рік. Тобто, Міністерство визначило єдиним можливим шляхом внесення посади до штатного розпису через заміну посад в межах затвердженої штатної чисельності та збереження затвердженого фінансування фонду оплати праці (тобто посада повинна бути в межах рівня відповідної оплати та виробничої структури керівного складу Театру).
Постанова Львівського апеляційного суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі набрала законної сили 13 червня 2024 року. 14 червня відповідач видав описаний вище наказ № 64/к про поновлення ОСОБА_2 на роботі. 
Виконавчий лист у цій справі № 464/2299/22 виданий 5 липня 2024 року.
Постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. відкрито виконавче провадження № 75496718, яке закінчене постановою від 18 липня 2024 року у зв`язку з його повним фактичним виконанням згідно з наказом від 14 червня 2024 року № 64/к. 
Встановлено, що після поновлення на роботі ОСОБА_2 було допущено до процесу художнього освітлення нових і діючих постановок за необхідності. Усі робочі дні після 14 червня 2024 року ОСОБА_2 перебував в театрі, здійснював роботи щодо постановки художнього освітлення на сцені театру; як робоче місце йому надано кабінет № 70, який він займав до звільнення; керівником проведено табелювання обліку робочого часу і відповідно здійснено оплату праці ОСОБА_2 . У липні 2024 року разом з колективом театру ОСОБА_2 перебував у щорічній основній відпустці. Ці обставини не заперечують учасники справи. ОСОБА_2 та його представник висловлюють незгоду з тим, що позивач не був поновлений на роботі у штаті театру, а також з тим, що художньо - освітлювальний цех відсутній і ОСОБА_2 не здійснює керівництво таким.
Міністерством культури України 12 березня 2014 року видано наказ № 142 «Про затвердження Порядку формування та подання на затвердження штатних розписів та змін до штатних розписів підприємств, установ, організацій, що фінансуються з Державного бюджету України та належать до сфери управління Міністерства культури України». Цим Порядком визначено, що при формуванні штатних розписів керівники закладів культури зобов`язані враховувати видатки на оплату праці, затверджені в кошторисі, та вживати вичерпних заходів щодо приведення показників штатного розпису у відповідність до затвердженого фонду оплати праці та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (п.2.2). Зміни до штатних розписів подаються на затвердження до Міністерства не пізніше, ніж у двотижневий термін до введення їх у дію (п. 3.4.) У разі, якщо внесення змін до штатних розписів пов`язані із істотними змінами в організації виробництва і праці, такі зміни подаються на затвердження до Міністерства за 2 місяці з урахуванням терміну, зазначеного в пункті 3.4 цього Порядку (п.3.5).
ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» посилається на те, що до дня прийняття рішення суду Театру, як стороні судового процесу, не було відомо про те, яке саме рішення буде прийнято Львівським апеляційним судом. Тому Театр не міг внести бажаних позивачем змін до штатного розпису театру, оскільки такі зміни не були предметом розгляду у справі № 464/2299/22; у фінансовому плані Театру на 2022-2024 роки не було враховано видатки на оплату праці за посадою «начальник художньо - освітлювального цеху», які б фінансувались з державного бюджету; процедура належного виконання рішення суду про поновлення працівника шляхом введення посади поза штатом відома у судовій практиці є належним і реальним способом виконання рішення суду про поновлення, зважаючи на обов`язок негайного виконання рішення суду відповідачем. Джерело виплати заробітної плати не визначено жодним нормативним документом як умова трудового договору. Прямої вказівки щодо обов`язку складати штатний розпис на підприємстві немає в жодному нормативному акті. Міністерством культури України встановлено вимоги виключно якщо джерелом фінансування є Державний бюджет України. Театром на виконання рішення суду, вжито заходів для належного поновлення ОСОБА_2 на посаді, видано наказ, допущено до роботи, виплачено заробітну плату, надано відпустку. Згідно звіту зі статистики заробітної плати, який подається театром відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13 січня 2004 року № 5 посада «начальник художньо - освітлювального цеху» відображена як штатна посада, оскільки в Інструкції міститься визначення «оплата праці працівників, які не перебувають у штаті» (п. 2.1.8). Посада, яку займає ОСОБА_2 , не відноситься до жодної визначеної у п.2.1.8, а відповідно є штатною, але не зазначеною у штатному розписі. Тобто штат працівників, як колектив працівників або сукупність осіб, що здійснюють трудові функції на основі трудового договору (контракту) і штатний розпис як фінансовий документ, що визначає фінансування фонду оплати праці за рахунок бюджетних коштів - це два різних поняття, які фактично ототожнюються лише у відносинах публічної служби, де є єдине джерело фінансування оплати праці. Наказом № 64/к від 14 червня 2024 року ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника художньо - освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» як і визначено у резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 464/2299/22. Вказівка на «позаштатний розпис» вказує лише на джерело фінансування, оскільки «штатний розпис» - документ, який затверджується Міністерством культури та стратегічних комунікацій у січні календарного розу для фінансування за рахунок коштів Державного бюджету. Станом на червень 2024 року штатним розписом не було передбачено фінансування посади «начальник художньо-освітлювального цеху» за рахунок коштів Державного бюджету. Зазначення про це у наказі є необхідністю і вказівкою для бухгалтерії театру для визначення джерела виплати заробітної плати працівнику за рахунок власних надходжень театру від здійснення господарської діяльності. Постанова Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 464/2299/22 у резолютивній частині не містила жодних рішень щодо створення відповідного відділу в штаті Театру, внесення змін до штатного розпису та організаційної структури театру, а також скерування їх на погодження та затвердження до Міністерства культури та інформаційної політики України.
Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Поновлення на роботі включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати. 
Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. 
Працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі належить вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи, фактично допущено до роботи такого працівника та внесено відповідні записи до трудової книжки (постанова Першого апеляційного адміністративного суду та ухвала Верховного Суду у справі № 360/252/24).
Встановлено, що наказ на виконання рішення суду було видано 14 червня 2024 року, про що було зроблено запис у трудовій книжці працівника. З цього часу ОСОБА_2 приступив до виконання посадових обов`язків. Про зазначене була повідомлена державний виконавець. На цій підставі винесена оскаржена постанова про закінчення виконавчого провадження.
Введення до штату боржника певних посад вимагає здійснення адміністративних та розпорядчих функцій, що здійснюється роботодавцем та не входить до повноважень державного виконавця.
З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржена постанова державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. від 18 липня 2024 року про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам закону і не підлягає скасуванню.
Порядок виконання рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 2 квітня 2012 року, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частиною першою ст. 18 зазначеного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно й у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Тобто, накладання штрафу є правом виконавця. Підстави для визнання бездіяльністі державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. щодо не накладення штрафу на керівника боржника та зобов`язання виконавця накласти такий штраф не встановлені. Відтак, зазначені вимоги скарги до задоволення не підлягають.
З урахуванням встановленого колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької», яка підписана директором - Голенком Максимом Георгійовичем, задовольнити.
Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. при винесенні  постанови про закінчення виконавчого провадження №75496718 від 18 липня 2024 року; скасування  постанови про закінчення виконавчого провадження № 75496718 від 18 липня 2024року, винесеної державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоною Н.М.;визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М., що полягає у не винесенні нею у виконавчому провадженні №75496718 постанови про накладення штрафу на боржника: посадову особу генерального директора - художнього керівника Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Голенка М.Г. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пальоної Н.М. винести постанови про накладення штрафу на боржника: посадову особу генерального директора - художнього керівника Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Голенка М.Г. за невиконання ним без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 18 березня 2025 року.
Головуючий -______________________Т. І. Приколота
Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш             _______________Р. В. Савуляк