ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/28601/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 ( суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/28601/24 за позовом   ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2  до  Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги дитині війни - сироті ОСОБА_2 щодо відмови у доступі його до правосуддя, що гарантований статтями 8, 59 Конституції України;
стягнути з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на користь дитини війни - сироти ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн (один мільйон гривень).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні правничої допомоги як захисника Козирського Родіона Олександровича у кримінальних провадженнях, заяви позивача, подані до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі ОСОБА_2 від 08.04.2024, 17.06.2024, 01.07.2024,20.06.2024, 20.06.2024, 05.08.2024 про надання безоплатної правничої допомоги залишені без відповіді.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, що оформлені наказами від 28.06.2024 №В-БВПД/005/07.3-04/5, від 28.06.2024 №В-БВПД/005/07.3-04/6.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Не погоджуючись із судовим  рішенням,  в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення  судом  першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове  рішення,  яким задовольнити вимоги його адміністративного позову в повному обсязі.
Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.
Також, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою. Апелянт вважає рішення таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд виходить з наступного.
ОСОБА_1 є опікуном ОСОБА_2 , як дитини позбавленої батьківського піклування на підставі рішень виконкому Марганецької міської ради від 10.09.2024 №324, 325.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є учасниками кримінальних проваджень №12023046330000053 (справа № 180/1429/23) та № 12022041330000387 (справа № 180/763/23), №12023046330000028.
З метою отримання безоплатної правничої допомоги позивач в особі ОСОБА_2 звернувся до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із заявами від 08.04.2024, від 17.06.2024, від 20.06.2024, від 20.06.2024, від 01.07.2024 та від 05.08.2024.
Так, ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 у справі №180/1429/23 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання бездіяльності начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Пашкова Т.С. неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії та призначити скаргу до судового розгляду в приміщенні Марганецького міського суду на 8 квітня 2024 року об 11 год. В судове засідання викликано скаржника, начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Пашкова Т.С.
08.04.2024 позивач, як опікун, ОСОБА_1 звернувся до голови з реорганізації Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в якій просив: надати дитині позбавленій батьківського піклування ОСОБА_2 безоплатну вторинну правничу допомогу, що передбачає здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах з питання: «Розгляду слідчим суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною та зобов`язати вчинити певні дії у кримінальному провадженні №12023046330000053, що внесене до ЄРДР 27 липня 2023 року (справа №180/1429/23 провадження №1-кс/180/122/24)».
Наказом від 10.04.2024 №113-н «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 » вирішено надати безоплатну вторинну правничу допомогу – дитині позбавленій батьківського піклування ОСОБА_2 , що передбачає здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах з питання розгляду слідчим суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною та зобов`язати вчинити певні дії у кримінальному провадженні №12023046330000053, що внесене до ЄРДР 27 липня 2023 року (справа №180/1429/23 провадження №1-кс/180/122/24).
Згідно доручення від 10.04.2024 №0407-0001796 надання ОСОБА_2 безоплатної вторинної правничої допомоги з вищенаведеного питання доручено адвокату Мунтяну Т.І.
Вподальшому, 20.06.2024 ОСОБА_1 , як опікун ОСОБА_2 , звернувся до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги дитині позбавленій батьківського піклування ОСОБА_2 , як суб`єкту права на безоплатну вторинну допомогу, визначений п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» діти, з питання представництва інтересів в суді по справі щодо розгляду слідчим суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Пашкова Т.С. від 06.06.2024 у кримінальному провадженні №12023046330000053, від 27 липня 2023 року (справа №180/1429/23 провадження №1-кс/180/122/24).
Наказом від 28.06.2024 №В-БВПД/005/07.3-04/5 «Про відмову у надані безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 » вирішено відмовити у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 за зверненням законного представника ОСОБА_1 від 20.06.2024 у зв`язку з тим, що особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання.
Згідно службового листа уповноваженої особи Центру від 24.06.2024, зазначено, що заявнику та його подопічному вже надавалась правнича допомога у Марганецькому районному суду Дніпропетровській області під час розгляду справи № 180/1429/23 в межах кримінального провадження №12023046330000053, від 27 липня 2023 року щодо розгляду скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання бездіяльності начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною та зобов`язати вчинити певні дії у кримінальному провадженні №12023046330000053.
20.06.2024 ОСОБА_1 , як опікун ОСОБА_2 , звернувся до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги дитині позбавленій батьківського піклування ОСОБА_2 , як суб`єкту права на безоплатну вторинну допомогу, визначений п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» діти, з питання представництва інтересів в суді по справі щодо розгляду слідчим суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання від 04.06.2024 у кримінальному провадженні №12023046330000053 від 27 липня 2023 року (справа №180/1429/23 провадження №1-кс/180/122/24).
Наказом від 28.06.2024 №В-БВПД/005/07.3-04/6 «Про відмову у надані безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 » вирішено відмовити у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 за зверненням законного представника ОСОБА_1 від 20.06.2024 у зв`язку з тим, що особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання.
Згідно службового листа уповноваженої особи Центру від 24.06.2024, зазначено, що заявнику та його подопічному вже надавалась правнича допомога у Марганецькому районному суду Дніпропетровській області під час розгляду справи № 180/1429/23 в межах кримінального провадження №12023046330000053 від 27 липня 2023 року щодо розгляду скарги опікуна ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання бездіяльності начальника СД ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною та зобов`язати вчинити певні дії у кримінальному провадженні №12023046330000053.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявами від 08.04.2024 (ас7), від 17.06.2024 (ас 8-9), від 20.06.2024 (ас11) , від 20.06.2024 (ас13), від 01.07.2024 (ас10) та від 05.08.2024(ас15), в яких просив забезпечення представництва інтересів в суді, фактично просив призначити йому адвоката із системи безоплатної вторинної правової допомоги щодо участі в судових засіданнях.
Розглянувши вказані звернення позивача, відповідач листами від 21.06.2024 року, 24.06.2024 року, 09.07.2024 року, 06.08.2024 року проінформував про те, що у зверненні зазначаються ідентичні обставини, з яких вже надавалась юридична допомога або вимога щодо захисту стосується вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством.
Зміст права на безоплатну правову допомогу відповідно до Конституції України, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначено Законом України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011р. №3460-VІ (Закон №3460-VІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону №3460-VІ безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.
Частиною 1 статті 3 Закону №3460-VІ передбачено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №3460-VІ безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.
Частиною 2 статті 13 Закону №3460-VІ визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
За приписами п.9 ч.1 ст.14 Закону №3460-VІ право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.15 Закону №3460-VІ суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №3460-VІ Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.
Частинами 2-5 статті 16 Закону №3460-VІ передбачено, що Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.
За приписами п.1, п.8 ч.1 ст.17 Закону №3460-VІ Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Частинами 1 та 4 статті 18 Закону №3460-VІ встановлено, що звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Порядок розгляду звернень про безоплатну вторинну правову допомогу визначено статтею 19 Закону №3460-VІ.
Так, відповідно до ч.1 ст.19 Закону №3460-VІ у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги. 
Згідно з ч.4 ст.19 Закону №3460-VІ якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №3460-VІ особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону;
2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу;
3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними;
4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання;
5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги. 
Частинами четвертою, п`ятою, сьомою статті 16 Закону №3460-VI передбачено, що центри з надання безоплатної правничої допомоги забезпечують надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 7 і частиною другою статті 13 цього Закону. Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної правничої допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України. Діяльність центру з надання безоплатної правничої допомоги поширюється на територію відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Відповідно до пунктів 3, 7, 9, 10, 11, 13 статті 17 Закону №3460-VI центр з надання безоплатної правничої допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
Згідно з частиною першою статті 23 Закону №3460-VI надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 23 Закону №3460-VI встановлено, що надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється у разі повного виконання суб`єктом надання безоплатної вторинної правничої допомоги своїх зобов`язань.
Отже, законом передбачено (частина п`ята статті 23 Закону №3460-VI) , що у разі повного виконання суб`єктом надання безоплатної вторинної правничої допомоги своїх зобов`язань (у даному випадку таким суб`єктом в розумінні статті 15 Закону №3460-VI був адвокат Мунтян Т.І.), надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється.  
В даному випадку встановити виконання адвокатом Мунтян Т.І., як суб`єктом надання безоплатної вторинної правничої допомоги своїх зобов`язань у повному обсязі не можливо, оскільки останнім не складався правовий висновок стосовно представництва інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 у кримінальній справі № 12023046330000053, також адвокатом не надано правового висновку щодо доцільності подальший дій стосовно захисту інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 .  
Наведене свідчить, що по справі не доведено відповідачами надання в повному обсязі правничих послуг у межах отриманого доручення, зокрема, у вигляді представництва інтересів в  суді та надання правової інформації та роз`яснень з правових питань на етапі досудового слідства представництва у кримінальному процесу при виконання доручення №0407-0001796 від 10 квітня 2024 року.
Судом встановлено зі змісту наданих матеріалів наданих як позивачем на обґрунтування своїх звернень так і відповідача у відповідь на звернення, що відповідач зазначає про неможливість встановити  статус заявника у   кримінальному провадженні №12023046330000028, №12023046330000053 та №12022041330000387, а також наявність та суть правових питань, порушених у скаргах на бездіяльність працівників прокуратури та поліції. Тому, для прийняття рішення про надання правової допомоги запропоновано   повідомити статус у кримінальному провадженні № 12022041330000387, №12023046330000053 з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками прокуратури та поліції.
У службових листах на звернення від 17.06.2024 року (ас51), 01.07.2024 року (ас92), 05.08.2024 року (ас104) як підстава для прийняття рішення про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги за зверненням ОСОБА_1 з питань представництва інтересів в суді зазначено те, що вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством (п.3 ч.1 ст.20 Закону).
Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймається рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо:
– особою подано неправдиві відомості з метою віднесення її до однієї з категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу;
– обставини чи підстави, за наявності яких особа була віднесена до однієї з категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, припинили своє існування;
– особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу»;
– особа використала всі національні засоби правового захисту у справі;
– особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, оголошена в розшук у кримінальному провадженні;
– особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, визнана безвісно відсутньою або оголошена померлою.
Наведене свідчить про неправомірність рішень (відмов) у вигляді листів, оскільки останні не містять жодної підстави передбаченої законодавцем.
Статтею 20 Закону №3460 передбачено, що особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання (пункт 4 частини першої статті 20 Закону).
Досліджуючи  звернення позивача встановлено, що останні не містять вимог щодо складання документів процесуального характеру, прохання позивача стосувалося представництва інтересів в суді та підтверджувалося доданими ухвалами суду щодо дати призначення судових засідань. Крім того, як вбачається з доданих документів, судові засідання відбувалися за різними кримінальними провадженнями.
Доказів надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги щодо виконання доручення від 0.04.2024 року №0407-0001796 - сторонами не представлено, а судом не здобуто, з огляду на що, суд дійшов висновку, що в силу вимог пункту 4 частини першої статті 20 Закону №3460, з цих питань правові підстави для ненадання безоплатної вторинної правничої допомоги відсутні.
З аналізу наведених обставин та законодавчих норм слідує, що у разі належності особи до кола суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні, визначеного у ч.1 ст.15 Закону №3460-VІ, та за відсутності підстав для відмови у наданні такої допомоги, вичерпний перелік яких передбачений ч.1 ст.20 Закону №3460-VІ, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги повинен прийняти рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги згідно з ч.3 ст.19 Закону №3460-VІ.
Апеляційний суд зауважує, що під протиправною бездіяльністю треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Натомість, в межах даних спірних правовідносин, відповідач не вчинив дії, передбачені Законом № 3460-VI щодо виконання своїх обов`язків на виконання першого звернення позивача від 08.04.2024 року, для можливості прийняття рішення про надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги, адвокатські запити не направлялися, клопотання не складались, участь в судових засіданнях не підтверджено, тощо.
А тому, апеляційний суд вважає, що в даних правовідносинах відповідач діяв не в межах та у не у спосіб, встановлені Законом № 3460-VI та вбачає протиправну бездіяльність Центру.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги адміністративного позову необхідно задовольнити частково.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Подання позову є початком реалізації права на доступ до суду.
Зобов`язати відповідача надати позивачу реальну безоплатну вторинну правову допомогу за його заявами не є доцільним, оскільки події з приводу яких подані звернення вже відбулися.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що «відповідач, як суб`єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні, у разі встановлення, що особа, яка потребує безоплатної правової допомоги, належить до категорії осіб, передбачених пунктом 1 частини першої статті 14 Закону №3460-VI, у поєднанні з приписами частини першої до статті 20 Закону №3460-VI не має обов`язку беззаперечно прийняти рішення про надання такій особі безоплатної вторинної правової допомоги, а тому відсутні підстави для застосування положень частини четвертої статті 245 КАС України, оскільки саме до дискреційних повноважень відповідача належить право прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Щодо стягнення моральної шкоди внаслідок протиправності дій відповідача за результатами розгляду заяв про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, яку позивач оцінив в сумі 1  000 000 грн, то суд у задоволенні такої вимоги відмовив, оскільки позивачем не підтверджено жодними доказами суму, та не доведено, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС  України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2  ст. 317 КАС України  визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права та недотриманою норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України  вважає необхідним, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.
Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства  України,  апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 в адміністративній справі №160/28601/24  скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2  до  Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо ненадання  дитині війни - сироті ОСОБА_2 безоплатної вторинної правової допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 березня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова