Справа № 308/17476/24

ПОСТАНОВА
 
                                      І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И 
 
23.04.2025                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці – Селеша О.Я., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дадим Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2024 року ромадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до облікової картки №141/2021/5655 працює особою уповноваженою на роботу з митними органами у ТОВ «Сеат Україна» (Кіровоградська область, м. Кропивницький, Фортечний район, вул. Олексія Єгорова, буд.40, код ЄДРПОУ 44404510), паспорт НОМЕР_1 виданий 01.10.1996 р., ідентифікаційний код НОМЕР_2 , визнати винним в порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 811 297,89 (вісімсот одинадцять тисяч двісті дев`яносто сім гривень 89 копійок).

       Стягнуто із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
       Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, встановлено, що  24.07.2024 року в Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 23.07.2024 №26/26-04/7/1728, яким направлено відповідь митних органів Словацької Республіки від 09.07.2024 №347520/2024-2000106 на запит від 27.03.24 №7.7-3/20-06/4/2366, ініційований Закарпатською митницею, щодо митного оформлення товару «шини та шино комплекти» в митних органах Словацької Республіки від словацької компанії «Ing Tech s.r.o.» на адресу ТОВ «Сеат Україна» (код ЄДРПОУ 44404510) та його експорту з території ЄС на митну територію України.
       Проведеною перевіркою по зазначеному факту, в тому числі з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 15.06.2023 року о 17 год. 59 хв. в пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці прибув транспортний засіб комерційного призначення р.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_5 ).
       Вказаним транспортним засобом на митну територію України, в митному режимі «імпорт» за попередньою митною декларацією ІМ 40 ЕА від 15.06.2023 №23UA807200007177U3 був переміщений товар: «шини та шинокомплекти гумові для транспортних засобів» в кількості 145 шт., загальною вагою 11 263 кг (брутто).
       Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів водієм до митного контролю були подані товаросупровідні документи, а саме книжка карнет TIR XC85368454 від 15.06.2023, CMR 15062023/1 від 15.06.2023 та інвойс 102С від 26.05.2023 року.
       Відповідно до поданих документів відправником/продавцем товару виступала словацька компанія «Ing Tech s.r.o.» (Zuzany Chalupovej 4029/9 SK 851 01 Bratislava- mestska cast Petrzalka), отримувачем/покупцем - ТОВ «Сеат Україна», (Україна, 43023, м.Житомир , вул.. Київська,20, код ЄДРПОУ 44404510), а вартість товару становила 30 562.29 євро, що згідно курсу НБУ станом на 15.06.2023 складало 1 207 421.33 грн.
       Зазначена імпортна операція здійснювалась на підставі зовнішньоекономічного контракту від 17.03.2023 року №1703 укладеного між покупцем –ТОВ «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 та продавцем – словацькою компанією «Ing Tech s.r.o.» в особі ОСОБА_3 .
       Після проведення митного оформлення товару, транспортний засіб р.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 був пропущений на митну територію України та 15.06.2023 виїхав із зони митного контролю митного поста «Тиса» та товар випущений у вільний обіг.
       В ході попередньої перевірки, поданих до митного контролю товаросупровідних документів було встановлені можливі ризики їх підміни під час експорту товару з території Словаччини на Україну, оскільки товар на підставі експортних документів із Словаччини був доставлений автомобільним транспортом на склад угорського підприємства Trans-Gate Kft. На вказаний товар, який на території Угорщини не вивантажувався, угорськими митними органами було оформлено книжку Carnet TIR та він був відправлений в Україну згідно з Carnet TIR, накладними CMR та рахунком словацького підприємства «Ing Tech s.r.o.». При переміщені товару в Україну експортна декларація не надавалась. Тобто були виявлені ознаки, які можуть вказувати на те, що відомості про фактичного одержувача чи вартості товару, які вказані в рахунках, наданих митним органам України при імпорті товару, не відповідають даним, заявленим при їх експорті з території Євросоюзу.
       У зв`язку з чим на адресу митних органів Угорщини був направлений запит від 13.10.2023 № 7.7-20-06/17/7710 з метою перевірки автентичності поданих до митного контролю та митного оформлення документів на митному посту «Тиса», а також отримання копій документів, які подавались митним органам Угорщини до оформлення книжки Carnet TIR та копій експортної декларацій митних органів Словаччини.
       12.01.2024 Закарпатською митницею від митних органів Угорщини отримана відповідь №2645071652, в якій зазначено, що до оформлення книжки Carnet TIR надався рахунок автентичний тому, що був поданий митним органам України, а також попередньо для митного оформлення товару в режимі експорт надавались ще два словацьких рахунки. До листа додані копії документів, які подавались до оформлення книжки Carnet TIR №XC85368454 від 15.06.23, а саме експортна декларації митних органів Словаччини № 23SK5265EX32644004 від 14.06.2023 року, інвойс № 102С від 26.05.2023 року, інвойс № 95С від 26.05.2023 року та інвойс № 92С від 6.05.2023 року.
       Проаналізувавши вказані документи встановлено наступне: відповідно до інвойсу № 102С від 26.05.2023, який ідентичний інвойсу поданому до митного контролю митним органам України, продавцем товару є словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», покупцем - українське ТОВ «Сеат Україна» (вул.Київська, 20, 10014 Житомир, Україна), а вартість товару складає 30 562.29 євро , відповідно до експортної декларації митних органів Словаччини №23SK5265EX32644004 від 14.06.2023 року, яка до митного контролю та оформлення митним органам України не подавалась, товар експортований із Словаччини на митну територію Україну вартістю зазначена 41 071.20 євро, Відправником товару є словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», а одержувачем українське ТОВ «ГК Євротех» (вул.Київська, 20, 10014 Житомир, Україна); відповідно до інвойсу № 92С від 14.06.2023 року, який до митного контролю та оформлення митним органам України не подавався, продавцем товару зазначена словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», а покупцем українське ТОВ «ГК Євротех» та вартість товару зазначена 41 071.20 євро; відповідно до інвойсу № 95С від 26.05.23, який до митного контролю та оформлення митним органам України не подавався, продавцем товару зазначено українське ТОВ «ГК Євротех» (вул.Київська, 20, 10014 Житомир, Україна), покупцем - словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», а вартість товару становить -20663,00 євро.
       Виходячи з вищенаведеного можна було припустити, що товар протягом дня - 26.05.2023 року був два рази перепроданий. Вищезазначене стало підставою для ініціювання та направлення запиту на адресу митних органів Словацької Республіки.
       У відповіді митних органів Словацької Республіки від 09.07.2024 №347520/2024-2000106, зазначено, що продавець експортував товари з митної території ЄС на територію України. Товари були випущені у митний режим експорту у відповідності до митної декларації №23SK5265EX32644004.
       Продавець одержав оплату за товар на підставі контракту №1703, укладеного між компанією ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна) та продавцем. В умовах оплати за вищевказаним контрактом є клаузула (у міжнародному праві означає - доповнення, особливо важливе положення в договорі, юридичному документі), що дозволяє ТОВ «ГК Євротех» делегувати оплату за товар третій стороні, а саме покупцеві. Цей факт був доведений наданням на розгляд свідоцтв з банківського рахунку.
       За даними компетентної митниці, жоден з рахунків, згаданих у запиті (це рахунки, надані на розгляд в ході митного оформлення імпорту в Україні) не був занесений до бухгалтерії продавця. Виконавчий директор продавця заявив: «Я не розумію, що це за документи».
       До листа митних органів Словацької Республіки додані документи, серед яких зокрема наявні копії: зовнішньоекономічного контракту № 1703 від 17.03.2023, який укладений між українським підприємством - покупцем ТОВ «ГК Євротех» (вул.Київська, 20, 10014 Житомир, Україна) та словацькою компанією продавцем «Ing Tech s.r.o.»; експортної декларації митних органів Словаччини № 23SK5265EX32644004 від 14.06.2023 року; CMR 691598 від 14.06.2023; інвойсу № 102С від 26.05.2023 року;
       Відповідно до вищевказаних документів відправником/продавцем товару «шини та шинокомплекти» виступала словацька компанія «Ing Tech s.r.o.» (Zuzany Chalupovej 4029/9 SK 851 01 Bratislava - mestska cast Petrzalka), отримувачем/покупцем ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська 20, 10024 м.Житомир, Україна), а товар експортований в Україну за ціною 41 071.20 євро, що згідно курсу НБУ станом на день переміщення (15.06.2023 року) складало 1 622 595.79 грн.
       Разом з тим, митним органам України, як підставу для здійснення вищевказаної імпортної операції та митного оформлення товару, наданий зовнішньоекономічний контракт № 1703 від 17.03.2023, укладений між українським підприємством - покупцем ТОВ «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 та словацькою компанією - продавцем «Ing Tech s.r.o.» в особі ОСОБА_3 . Також, у розділі 5, зазначеного контракті, пункт 6 відсутній.
       З метою з`ясування обставин здійснення митного оформлення вищевказаних товарів на території Євросоюзу, на адресу керівника ТОВ «ГК Євротех) (код ЄДРПОУ 42793755) Закарпатською митницею направлений лист від 21.08.24 № 7.7-20/20-02/13/4059.
       Станом на 25.09.2024 року відповіді не отримано.
       На неодноразові виклики в митницю для з`ясування всіх обставин директор ТОВ «Сеат-Україна» ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив.
       Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , який станом на 15.06.2023 року займав посаду директора ТОВ «Сеат Україна» (код ЄДРПОУ 44404510), вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «шини та шинокомплекти гумові для транспортних засобів, в кількості 145 шт., загальною вагою 11 263 кг (брутто)», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.
       Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
       Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дадим Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дадим Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи, не надав належної оцінки доказам по справі та порушив норми процесуального права. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював громадянин ОСОБА_1 , отже митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення через державний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Зазначає, що як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення митних правил, митний орган посилається на інформацію та копії документів, надані митними органами Словацької Республіки та Угорської Республіки, які складені іноземною (англійською) мовою, наявний у матеріалах справи переклад здійснений невстановленою особою, документи не містять апостилю для посвідчення автентичності, отже долучені документи є неналежними доказами. Звертає увагу, що до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства. Зазначає, що судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки не надано матеріали справи в електронному вигляді для ознайомлення, тобто фактично позбавив ОСОБА_1 гарантованого ст.59 Конституції України права на правову допомогу.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 участі у справі не приймав, про відповідне рішення дізнався з додатку "Дія"-30.12.2024 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,його захисника-адвоката Дадим Ю.М., та представник Закарпатської митниці Держмитслужби, неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. 

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності учасників судового процесу, апеляційний суд не вбачає.
       Заслухавши пояснення представника митниці – Селеша О.Я., який заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи – ОСОБА_1 участі у справі не приймав, про відповідне рішення дізнався з додатку "Дія"-30.12.2024 року, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню. 
       Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.
       Так, ч. 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
       Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.
       Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.
       Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій заст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.
       Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
       Згідно з п.4 постанови судам необхiдно враховувати, що документами, що мiстять неправдивi данi, є, зокрема, такi, в яких вiдомостi щодо сутi угоди, найменування, асортименту, ваги, кiлькостi чи вартостi товарiв, а також їх вiдправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезенi чи в яку перемiщуються, не вiдповiдають дійсності.
       Щодо доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював громадянин ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу на таке.
       Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
       Згідно з п. 8 та п. 63 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.
       Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
       Згідно з правилами ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
       Апеляційним судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТА 2022» в особі директора ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 укладено договір №09/06/1 про надання митно-брокерських послуг від 09.06.2022.
       Отже, громадянин України ОСОБА_1 , який станом на 31.07.2023 року займав посаду директора ТОВ «Сеат Україна» (код ЄДРПОУ 44404510), вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «шини та шино комплекти гумові для транспортних засобів» в кількості 145 шт., загальною вагою 11263 кг (брутто)», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.
       Тобто у відповідності до ч. 2 ст. 459 МК України ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства та являється суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
       Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0647/30500/24 від 25.09.2024 року, повідомлення від 26.09.2024 року №7.7-20/20-08/10/4550, повідомлення від 11.10.2024 року №7.7-4/20-04/8.10/8643, повідомлення від 22.10.2024 року №7.7-20/20-04/10/4991, повідомлення від 16.10.2024 року №7.7-20/20-02/10/4845, повідомлення від 13.10.2023 №7.7-20-06/17/7710, переліком документів, carnet TIR XC85368454, повідомлення щодо направлення запиту №7.7-3/20-06/4/2366 від 27.03.2024 року, повідомленням щодо відповіді митних органів, контрактом №1703 від 17.03.2023 року, витягом з АСМО «Інспетор», контрольним талоном за документом 23UA807200007177U3, повідомленням від 15.08.2024 року, відповідю на запит №27 від 27.08.2024 року, договором №09/06/1, повідомленням від 04.09.2024 року №7.7-4/20-02/7/7369, повідомленням щодо опитування, повідомленням від 04.09.2024 року №20/20-02/7/7370, повідомленням від 21.08.2024 року №7.7-20/20-02/13/4059, повідомленням від 21.08.2024 року №7.7-20/20-02/10/4064, повідомленням від 28.08.2024 року №7.7-20/20-02/10/4134, повідомленням повторно від 05.09.2024 року №7.7-20/20-02/15/4225, повідомленням повторно №7.7-20/20-02/10/4228, повідомленням повторно від 28.08.2024 року №7.7-20/20-02/13/4135, повідомленням повторно від 05.09.2024 року №7.7-20/20-02/13/4227, доповідною запискою заступника начальника ОСОБА_5 , доповідною запискою головного державного інспектора В. Мигалини від 25.09.2024 року, обліковою карткою суб`єкта ЗЕД №500/2019/15976, обліковою карткою суб`єкта ЗЕД №141/2021/5655, повідомленням № 183 від 09.10.2024 року про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, повідомлення від 22.10.2024 року №7.7-20/20-04/8.5/4995 та іншими матеріалами справи, яким дана належна правова оцінка з чим погоджується і апеляційний суд, та наведене спростовує доводи апеляційної скарги.
       На переконання апеляційного суду, наведені вище докази є послідовними, логічними та взаємоузгоджуються між собою, яким суддя місцевого суду дала оцінку на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження з позиції належності, допустимості й достатності.
       Всупереч доводам апеляційної скарги захисника протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України.
       Як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги щодо перекладу на українську мову наданих на запит компетентними митними органами Словацької Республіки та Угорської Республіки документів не додано доказів, які б підтверджували кваліфікацію перекладача, що в свою чергу свідчить про неналежність та недопустимість указаних доказів (документів).
       При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує те, що в ході апеляційного перегляду справи суду не надано будь-яких доказів про недостовірність перекладу документів, які надійшли від митних органів Угорської Республіки та Словацької Республіки, доводи апелянта про те, що цей переклад здійснений невстановленою особою, документи не містять апостилю для посвідчення автентичності, не можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення. 
       Документи, які надійшли від вказаних іноземних митних органів є офіційними документами, отриманими на запит митних органів України. Суду не надано доказів про те, що ці документи містять недостовірну інформацію, а тому суд не приймає до уваги доводи апеляції, про те, що вони є неналежними доказами. Водночас, викладені у цих документах відомості дозволяють встановити такі необхідні дані, як найменування відправника та постачальника, виду товару, його кількості та ціни, відомостей про перевізника та транспортного засобу, у якому здійснювалося відповідне перевезення товару, складених експертних декларацій тощо.
       При цьому, під час проведення перевірки Закарпатською митницею Держмитслужби, ОСОБА_1 неодноразово викликався для надання пояснень в рамках проведення митної перевірки, та мав можливість знайомитися з матеріалами справи та заявляти клопотання, а також не позбавлений був можливості особисто та через свого захисника надати суду такі пояснення та спростувати достовірність здійсненого працівниками митниці перекладу документів, чим у свою чергу не скористався. 
       Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, та такі є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.
       Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
       При цьому, посилання апелянта на неповноту дослідження усіх доказів, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
       Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
       Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. 23, 33 КУпАП та в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
       За таких обставин, апеляційний суд за наслідками перегляду справи, не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту поданої в інтересах ОСОБА_1 , оскільки вона не містить у собі законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
       Отже, перевіривши доводи вищевказаної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним за наслідками перегляду справи залишити зазначену апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.
       Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Поновити Дадим Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення. 

Апеляційну скаргу адвоката Дадим Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, залишити без змін. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага