КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа  № 757/32860/23-ц
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/4107/2024                                                                                                                                                               
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
                                   судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                   суддів                                  Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
                                   при секретарі                     Ящуку Д.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року (суддя Ільєва Т.Г.) про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,
встановив:
 
у липні 2023 року головний державний виконавецьвідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська О.М. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених згідно виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу № 908/829/18, виданого 15 листопада 2018 року господарським судом Запорізької області.
            Мотивуючи подання, головний державний виконавець Торбинська О.М. посилалася на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу № 908/829/18, виданого 15 листопада 2018 року господарським судом Запорізької області, про стягнення з ТОВ «СИСТЕМ АКТИВС» солідарно з ТОВ ГК «УКРГАЗ», з ТОВ «ІНОЛ ЕНЕРДЖІ», з фізичною особою ОСОБА_2 , з фізичною особою ОСОБА_1 , з фізичною особою ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 44 176 244грн 69коп. заборгованості з відшкодування платежу за гарантією; 3 194 757грн 98коп. заборгованості за процентами за платіж за гарантією; 1 086 725грн 82коп. заборгованості по сплаті сум комісій (комісійної винагороди) за обслуговування гарантії; 3 984 694грн 27коп. пені; 351 667грн 74коп. 3 % річних.
            Головний державний виконавець Торбинська О.М. зазначала, що 20 жовтня 2021 року нею винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна в межах суми 58 073 499грн 55 коп., записи про що внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме 
                                                                       
майно. З метою перевірки майнового стану боржника направлено відповідні запити, згідно відповідей на які за боржником не зареєстровано рухомого майна, транспортних засобів, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки та іншого будь-якого майна, належного боржнику на праві власності. У той же час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику належало нежитлове приміщення В-1, площею 108,1 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на яке постановою від 11 лютого 2022 року був накладений арешт і яке 2 січня 2023 року було реалізоване на електронних торгах за 1 540 000грн. Згідно відомостей ДФС України, у боржника відсутні рахунки у банківських установах.
            Головний державний виконавець Торбинська О.М. посилалася на те, що боржником не подано декларації про доходи та майно боржника фізичної особи, що свідчить про приховування відомостей, які  можуть бути підставою для звернення стягнення на майно боржника, не вчинено будь-яких дій щодо виконання рішення суду, що підтверджує факт ухилення боржника від виконання рішення суду. 
            Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року у задоволенні подання відмовлено.
            У поданій апеляційній скарзі головний державний виконавецьвідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції УкраїниТорбинська О.М. просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.
            Головний державний виконавець Торбинська О.М. зазначає, що суд першої інстанції не врахував значну суму заборгованості боржника, не надання боржником витребуваних документів, у зв`язку із чим захист прав та інтересів стягувача став неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення у вигляді обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Стягувач АТ «Перший Український Міжнародний Банк», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету у системі «Електронний суд» (с.с.114), свого представника у судове засідання не направив, клопотання про перенесення судового засідання не подав, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення головного державного виконавця Торбинської О.М., яка доводи апеляційної скарги підтримала, пояснення боржника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Фесуна Н.В., які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 15 листопада 2018 року господарським судом Запорізької області був виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18 вересня 2018 року у справі № 908/829/18, яким стягнуто з ТОВ «СИСТЕМ АКТИВС» солідарно з ТОВ ГК «УКРГАЗ», з ТОВ «ІНОЛ ЕНЕРДЖІ», фізичною особою ОСОБА_2 , фізичною особою ОСОБА_1 , фізичною особою ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 44 176 244грн 69коп. заборгованості з відшкодування платежу за гарантією; 3 194 757грн 98коп. заборгованості за процентами за платіж за гарантією; 1 086 725грн 82коп. заборгованості по сплаті сум комісій (комісійної винагороди) за обслуговування гарантії; 3 984 694грн 27коп. пені; 357 667грн 74коп. 3% річних (с.с.10-11).
                                                              
На підставі зазначеного наказу, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. від 20 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 стосовно боржника ОСОБА_1 , якою останнього зобов`язано протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (с.с.13-14).
Крім цього, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. від 20 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме нежитлові приміщення В-1, загальною площею 108,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (с.с.21), а постановою від 11 листопада 2022 року накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 , а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (с.с.18-19).
Зазначене вище нерухоме майно було реалізоване на електронних торгах 2 січня 2023 року за 1 540 000грн, що підтверджується актом № НОМЕР_1/18-20.1, складеним головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. (с.с.45-47).
Відмовляючи у задоволенні подання головного державного виконавця Торбинської О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності державним виконавцем факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, вчинення дій, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання зобов`язань, а також доказів, які дають підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 має намір ухилитися від виконання зобов`язань, шляхом виїзду за межі України.
Проте, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.
Статтею 129-1 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.
Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Їх можна поділити на дві групи:
а) «судові» - видані судами України, в тому числі на виконання судових рішень:
                                                                       
- виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
- судові накази;
- ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
б) «несудові» - видані іншими органами чи посадовими особами, як результат реалізації їх компетенції:
- виконавчі написи нотаріусів;
- посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
- постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
- постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
- рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
- рішення ЄСПЛ з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
- рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. 
 Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, подання головного державного виконавця Торбинської О.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було подано в рамках примусового виконання рішення господарського суду 
                                                                       
Запорізької області, що ухвалене в межах справи, яка розглядалась в порядку господарського судочинства.
Зі змісту статті 337 ГПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Положеннями статті 338 ГПК  України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Звертаючись до суду в порядку цивільного судочинства з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець Торбинська О.М. посилалась на порядок, визначений статтею 441 ЦПК України.
Стаття 441 ЦПК України розміщена у розділі VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).
Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням  рішень інших органів ( посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Отже,  процесуальні питання, що вирішуються судом в порядку, визначеному розділом VІ ЦПК України, мають бути пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах або рішень інших органів ( посадових осіб), а не судових рішень, що ухвалені в порядку господарського судочинства.
Суд першої інстанції вказані норми процесуального права не врахував та помилково розглянув подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за рішенням господарського суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Частина 1 статті 256 ЦПК України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Згідно частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у 
                                                                                  
відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. 
Частина 4 статті 377 ЦПК України передбачає, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору
Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановленні ухвали у даній справі, ухвала суду підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю, так як подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Керуючись статтями 367, 374, 377, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни задовольнити частково.
            Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року скасувати, провадження за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», закрити.
            Роз`яснити головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинській Оксані Миколаївні, що розгляд даного подання віднесено до юрисдикції господарського суду Запорізької області, а також про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 травня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                    І.М. Рейнарт

Судді                                                                      Г.М. Кирилюк

                                                                                Т.І. Ящук