ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

29 травня 2025 року 	м.Суми	

Справа №592/7034/24 
Номер провадження 22-ц/816/546/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року у складі судді Литовченка О.В., ухваленого в м. Суми, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (далі по тексту – ТОВ «КППВ») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило: стягнути заборгованість з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в солідарному порядку з абонплати у розмірі 1687 грн 20 коп. за період з червня 2010 року по червень 2013 року; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в солідарному порядку за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31567 грн 98 коп. за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20254 грн 38 коп. за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 592 грн 80 коп. за період з липня 2013 року по липень 2014 року, заборгованість з абонплати у розмірі 722 грн 02 коп. за період з грудня 2021 року по січень 2024 року, 2262 грн 20 коп. 3 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року та 6355 грн 28 коп. інфляційних нарахувань за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року, судові витрати по справі, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги мотивувало тим, що рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року та № 322 від 18 червня 2019 року ПАТ «Сумське НВО» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 року ТОВ «КППВ» набуло право вимоги по оплаті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ Сумське НВО», на суму 31567 грн 98 коп. за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 та абонплати 2280 грн 00 коп. за період з червня 2010 року по липень 2014 року. 
Співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин, тож з усіма співвласниками було автоматично укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визнано виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до рішення, у тому числі для будинку за адресою: АДРЕСА_1 . До 01 травня 2019 року товариством відповідачам надавалися послуги з централізованого опалення, а з 01 травня 2019 року - послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі отримані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії оплатили не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з листопада 2021 року по січень 2024 року у сумі 20254 грн 38 коп., з абонплати за період з грудня 2021 року по січень 2024 року у сумі 722 грн 02 коп.
Загальна сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та абонплати складає 54824 грн 38 коп. У зв`язку з порушенням умов договору відповідачі мають сплатити 3 % річних у розмірі 2262 грн 20 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 6355 грн 28 коп.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року позов ТОВ «КППВ» задоволено частково.
Стягнуто на користь ТОВ «КППВ» в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33776 грн 33 коп. за період з березня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6883 грн 76 коп. за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 722 грн 02 коп. за період з грудня 2021 року по січень 2024 року, 2262 грн 20 коп. 3 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року та 6355 грн 28 коп. інфляційних нарахувань за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року. 
Стягнуто на користь ТОВ «КППВ» у дольовому порядку витрати по сплаті судового збору у розмірі 1908 грн 81 коп., тобто у розмірі 636 грн 27 коп. з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» у дольовому порядку витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн 00 коп., тобто по 500 грн 00 коп. з кожного.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просять змінити рішення суду в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості, стягнувши з них в солідарному порядку на користь ТОВ «КППВ» заборгованість за наданими житлово-комунальними послугами в сумі 13600 грн 72 коп. за період з березня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 5120 грн 98 коп. за період з листопада 2021 року до січня 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 694 грн за період з грудня 2021 року до січня 2024 року, 621 грн 64 коп. 3% річних з 21 грудня 2017 року до 23 лютого 2022 року та 1820 грн 64 коп. інфляційних з 21 грудня 2017 року до 23 лютого 2022 року. 
У доводах апеляційної скарги вказують на те, що судом першої інстанції не було враховано сплату ними заборгованості у період з березня 2017 року до квітня 2021 року на загальну суму 20175 грн 61 коп., сплату боргу за січень 2024 року на суму 1762 грн 78 року та проведену абонплату за грудень 2021 року на суму 27 грн 77 коп. Посилаючись на проведені ними виплати у спірному періоді, вважають, що заборгованість становить 19415 грн 95 коп., а не 41382 грн 11 коп. Також зазначають, що є підстави для перерахування розміру 3% річних та інфляційних втрат, до стягнення підлягає 621 грн 64 коп. інфляційних втрат та 1820 грн 634 коп. 64 коп. інфляційних втрат. 
16 вересня 2024 року відповідачами були подані додаткові пояснення, в яких вказували на проведені ними плати у спірному періоді, вказували на те, що розмір заборгованості у спірному періоді становить: 11735 грн 53 коп. – за постачання теплової енергії за період з жовтня 2017 року до квітня 2021 року; 5120 грн 98 коп. – заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року до січня 2024 року включно; 1810 грн 64 коп. – інфляційних збитків; 621 грн 64 коп. – 3% річних; 694 грн 25 коп. – абонплати за період з грудня 2021 року до січня 2024 року, а також 751 грн 00 коп. судового збору та 775 грн витрат на правову допомогу. 
20 вересня 2024 року до апеляційного суду від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надійшло клопотання про прийняття додаткових доказів, в якому вказували на те, що у зв`язку не надіслання їм відповіді на відзив, письмових пояснень, вони втратили можливість визначити межі доказування і змінити лінію захисту з урахуванням обставин, які не визнаються позивачем. Крім того зазначили, що вони не були повідомлені про призначення розгляду справи судом першої інстанції 08 липня 2024 року. 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається. 
Позивачем у встановлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції встановив, що  Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 за даною адресою відкритий на ОСОБА_2 (т.1, а.с. 26).
Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 та № 322 від 18.06.2019 ПАТ «Сумське НВО» визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1, у тому числі багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 35, 36)
На підставі договору про відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021, укладеного між АТ «СМНВО - Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», право вимоги по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за основними договорами, які укладені виконавцем з боржниками, у тому числі з квартирою АДРЕСА_1 , передано ТОВ «КППВ» (т.1, а.с. 85-87, 88, 89-92).
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визнано виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до рішення, у тому числі для будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 43). 
Відповідачі своєчасно та у повному обсязі не здійснювали оплату за надані послуги, в наслідок чого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про заборгованість у розмірі 31567 грн 98 грн. за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20254 грн 38 коп. за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 592 грн 80 коп. за період з липня 2013 року по липень 2014 року, заборгованість з абонплати у розмірі 722 грн 02 коп. за період з грудня 2021 року по січень 2024 року (т.1, а.с. 12-33).
Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами у спірному періоді не були належним чином виконані зобов`язання зі сплати за отримані послуги з теплопостачання, а тому право позивача порушені та підлягають судовому захисту. Врахувавши розрахунок заборгованості та надані відповідачами квитанції, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з березня 2017 року по квітень 2021 року становить 33776 грн 33 коп., за період з листопада 2021 року по січень 2024 року становить 6883 грн 76 коп., заборгованість з абонплати за період з грудня 2021 року по січень 2024 року становить 722 грн 02 коп., 3 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року 2262 грн 20 коп. та 6 355,28 грн. інфляційних нарахувань за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону). 
За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Частинами 1 та 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 р. № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Згідно зі ст. 526  ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Зібраними по справі доказами встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 . Починаючи з 2010 року відповідачі належним чином не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги з теплопостачання і не сплачували абонплату. 
Пунктами 36-37 Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМ України № 830, передбачено, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).
У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.
Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року №911/2630/18 зауважував, що у випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.
Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводів відповідачів про те, що з жовтня 2017 року до травня 2021 року ними вносилася плата за поточними платежами, а не погашався борг, що виник у по попередньому періоді, оскільки у визначені ч. 3 ст. 83 ЦПК України строки, відповідачами не було подано суду першої інстанції доказів на підтвердження того, що при здійсненні перерахування коштів позивачу, зазначали призначення цих платежів, як погашення боргу нарахованого їм за спожиті послуги з теплопостачання за спірний період. 
Колегія суддів не вбачає підстав для врахування наданих відповідачами суду апеляційних інстанції квитанцій, та відхиляє заявлене ними клопотання про прийняття додаткових доказів. 
Зокрема, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Відповідно до ч.ч. 2-3 т. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Верховний Суд у постанові від 24 липня 2024 року у справі №646/857/18 виснував, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі та підтвердження їх відповідними доказами. Суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести заявник, який подає такі докази). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.
Наведені відповідачами підстави неподання доказів у визначені ст. 83 ЦПК України строки, а саме не отримання відповіді на відзив, колегія суддів вважає неповажними, адже відповідачі були належним чином повідомлені про перебування справи в провадженні суду та були обізнаними зі змістом заявлених позовних вимог, зокрема і щодо періоду заборгованості та її складові частини, яку товариство просило стягнути на свою користь. 
Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги надані позивачем платіжний документ, яким підтверджується сплату ОСОБА_2 17 лютого 2024 року за постачання теплової енергії за січень 2024 року в сумі 1762 грн 78 коп., що не було враховано в наданому позивачем розрахунку заборгованості за період з листопада 2021 року до січня 2024 року включно. 
За вказаних обставин, присуджений до стягнення розмір заборгованості з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року до січня 2024 року підлягає зменшенню до 5120 грн 98 коп.
Доказів на підтвердження сплати відповідачами абонентської плати за грудень 2021 року до суду першої інстанції подано не було. 
Щодо посилання у клопотанні про доручення додаткових доказів на те, що вони не були належним чином повідомленими судове засідання, призначене на 08 липня 2024 року колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України розгляд справи судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим) є підставою для скасування судового рішення,  якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. Проте, відповідачами у поданій ними апеляційній скарзі не наводили доводів про скасування судового рішення із вказаних підстав. 
За встановлених обставин справи, рішення суду на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути на користь ТОВ «КППВ» в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33776 грн 33 коп. за період з березня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 5120 грн 98 коп. за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 722 грн 02 коп. за період з грудня 2021 року по січень 2024 року, 2262 грн 20 коп. 3 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року та 6355 грн 28 коп. інфляційних нарахувань за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року.»
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача належить стягнути в дольовому порядку судовий збір в сумі 1841 грн 83 коп., тобто по 613 грн 94 коп. з кожної, та 1448 грн 25 коп., тобто по 482 грн 75 коп. з кожного, витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції. 
Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 належить стягнути 268 грн 84 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення суді. 
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367-369, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року змінити в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, виклавши другий абзац цього рішення в наступній редакції: 
«Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33776 гривень 33 копійки за період з березня 2017 року по квітень 2021 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 5120 гривень 98 копійок за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, заборгованість з абонплати у розмірі 722 гривні 02 копійки за період з грудня 2021 року по січень 2024 року, 2262 гривні 20 копійок 3 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року та 6355 гривень 28 копійок інфляційних нарахувань за період з 21 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року.»
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року змінити в частині розподілу між сторонами судових витрат. 
Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» судовий збір в сумі 1841 гривню 83 копійки, тобто по 613 гривень 94 копійки з кожної, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1448 гривень 25 копійок, тобто по 482 гривень 75 копійок з кожної, які були понесені в суді першої інстанції. 
В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2024 року залишити без змін. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» на користь ОСОБА_2 268 гривень 84 копійки судового збору за апеляційний перегляд рішення суді.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова