Справа № 931/207/25  Провадження №33/802/344/25 	Головуючий у 1 інстанції:Безп`ятко О. І. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року                                                                 місто Луцьк
       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Тарновської О.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Мозольської О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 березня 2025 року о 14 год 33 хв на вул. Луцькій, 78 у с. Війниця Володимирського району Волинської області, керував автомобілем марки «МТЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі –ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує про безпідставність та незаконність вимоги поліцейського про проходження першим огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка була йому пред`явлена без доведення до його відома таких ознак, після пропозиції на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на яку він погодився та установлення факту відсутності у нього військово-облікових документів. Тому, вважає, що такі дії поліцейських спровокували його на вчинення даного правопорушення. 
Зважаючи на викладене, просить постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року стосовно нього скасувати, провадження по даній справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Мозольської О.М., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо заперечення законності оскаржуваної постанови судді, вважаю, що даних вимог закону, при її винесенні, місцевим судом дотримано не було.
Як стверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1  ставиться у провину порушення ним п. 2.5 ПДР, відповідно до якого останній, керуючи транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився.
Вважаючи вину ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведеною, суддя таке своє рішення обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 267786 від 10 березня 2025 року стосовно першого; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Нововолинської центральної міської лікарні, а також відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції.
Згідно із ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є, серед іншого, запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.
?У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП (пункт 2.1. мотивувальної частини Рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП).
Згідно з вимогами п. 1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію” поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
При перевірці доводів апеляційної скарги щодо провокативного характеру дій поліцейських, досліджено відеозапис із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття, доказом по справі та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення. Із цього відео видно, що інспектори поліції підходять до транспортного засобу та повідомляють ОСОБА_1 про порушення ним п. 9.8 б ПДР (керування транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкнутого ближнього світла фар). Після чого, без озвучення будь-яких наявних у нього ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, озвучують йому вимогу про необхідність проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, на проходження якого він погоджується, оскільки ствердно вказує про невживання ним будь-яких алкогольних напоїв. Однак, така його відповідь залишається без будь-якої реакції поліцейських, які починають цікавитись наявністю у нього військово – облікових документів, і після установлення відсутності яких, відразу пропонують ОСОБА_1 їхати у лікарню – для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Оцінюючи такий перебіг події вчиненого, доходжу висновку про цілковиту підставність доводів апеляційної скарги у цій її частині. Оскільки, у цьому конкретному випадку, вищеописані дії працівників поліції були спрямовані не на усунення та недопущення вчинення адміністративного правопорушення, як цього вимагають положення Закону України „Про Національну поліцію” а, навпаки, на створення умов, які сприяли вчиненню останнім даного адміністративного правопорушення та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, доходжу висновку про наявність провокації з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі Раманаускас проти Литви зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.
При цьому, навіть суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.
Зважаючи на те, що з боку працівників поліції, які, у тому числі, діяли усупереч вищенаведеним положенням спеціального закону, який визначає їх першочергові завдання, положенням КУпАП, мала місце провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, доходжу висновку про недопустимість усіх зібраних у матеріалах даної адміністративної справи доказів, скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року стосовно нього скасувати та постанови нову, якою провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: