ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року 
м. Київ

справа № 340/6569/23
адміністративне провадження № К/990/23172/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                              Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Білак М.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 (головуючий суддя - Т.І. Ясенова, судді - А.В. Суховаров, О.В. Головко)
у справі №  340/6569/23
за позовом ОСОБА_1 
до Кіровоградської обласної ради 
про визнання протиправним та скасування розпорядження,  

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обласної ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної ради № 182-гр від 03.08.2023 «Про оголошення конкурсу на посаду директора - художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького». 
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує, що спірне рішення прийнято з порушенням процедури, установленої законодавством. Зазначає, що підставою для прийняття розпорядження слугували висновки постійної комісії обласної ради з питань власності. Позивач зауважує, що постійні комісії обласної ради не наділені повноваженнями щодо прийняття рішення та надання висновків голові обласної ради в частині необхідності оголошення конкурсів. Також позивач указує, що прийняття спірного розпорядження головою обласної ради є порушенням вимог статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кіровоградської обласної ради № 182-гр від 03.08.2023 «Про оголошення конкурсу на посаду директора - художного керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького».
4. Суд першої інстанції, при ухваленні рішення, керувався тим, що оскільки контракт з позивачем укладено в період дії воєнного стану, на дату прийняття спірного розпорядження воєнний стан не припинено і не скасовано, тому у відповідача відсутні правові підстави оголошувати конкурс, що прямо суперечить, як умовам контракту так і частині сьомій статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
5. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 апеляційну скаргу Кіровоградської обласної ради задоволено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
6. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що чинне законодавство України та, зокрема, і Закон України «Про правовий режим воєнного стану» у жодному разі не забороняє організацію і проведення в умовах воєнного стану конкурсів на посади керівників комунальних закладів, посади державної служби.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.    
8. Підставою касаційного оскарження судового рішення позивач указує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на указану норму процесуального закону, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування абзацу третього частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 
9. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», що призвело до неправильних, на думку позивача, висновків апеляційного суду, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» не заборонено проводити конкурси під час дії воєнного стану, без урахування тих обставин, що посада, на яку оголошено конкурс відповідачем, на час винесення розпорядження не була вакантною, а була зайнята позивачем згідно укладеного між позивачем та відповідачем контракту під час воєнного стану на підставі норми закону та абзацу третього частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», якою громадянину гарантовано займання посад до припинення чи скасування воєнного стану. На переконання позивача, вирішення питання про призначення керівника в установленому порядку згідно з абзацом третім частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повинно було відбутися виключно після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування шляхом оголошення конкурсу. 
Позиція інших учасників справи
10. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, згідно з приписами частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.  
Рух касаційної скарги
11. Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 . 
12. Ухвалою Верховного Суду від 21.05.2025 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
13. Між ОСОБА_1 та Кіровоградської обласною радою 01.12.2022 укладено контракт з директором - художнім керівником комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького».
14. Розділом VI указаного контракту визначено термін його дії та інші умови контракту.
15. Пунктом 6.1. Розділу VI установлено, що цей контракт діє з 01.12.2022 відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», до вирішення питання про призначення керівника в установленому порядку.
16. В період дії указаного контракту, Кіровоградською обласною радою видано розпорядження № 182-гр від 03.08.2023 «Про оголошення конкурсу на посаду директора - художного керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр                         ім. М.Л. Кропивницького». 
17. Прийняття указаного розпорядження зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
18. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
20. Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
21. Згідно з частиною третьою статті 21 Кодексу законів про працю України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
22. Частиною першою статті 21 Закону України «Про культуру» визначено, що керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років за результатами конкурсу.
23. Орган управління оголошує конкурс на посаду керівника державного чи комунального закладу культури не пізніш як за два місяці до завершення строку повноважень керівника державного чи комунального закладу культури відповідно до контракту або впродовж семи днів з дня дострокового припинення його повноважень (частина четверта статті 21-2 Закону України «Про культуру»). 
24. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану». 
25. Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.
26. Абзацом другим частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.
27. 04.03.2022 набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який, відповідно до частини першої статті 1, визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
28. За правилами частини третьої статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.
29. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (яка визначає особливості укладення трудового договору в умовах воєнного стану) з метою оперативного залучення до виконання роботи нових працівників, а також усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили, у тому числі внаслідок фактичної відсутності працівників, які евакуювалися в іншу місцевість, перебувають у відпустці, простої, тимчасово втратили працездатність або місцезнаходження яких тимчасово невідоме, роботодавець можуть укладати з новими працівниками строкові трудові договори у період дії воєнного стану або на період заміщення тимчасово відсутнього працівника.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи 
30. За змістом частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
32. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на доводи скаржника про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування абзацу третього частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 
33. Надаючи оцінку аргументам скаржника, колегія суддів керується таким.
34. Насамперед колегія суддів зауважує, що на момент прийняття відповідачем спірного розпорядження стаття 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» діяла у редакції Закону № 2259-IX від 12.05.2022, і норма, про тлумачення якої подана касаційна скарга, викладена саме у абзаці другому частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а не у абзаці третьому, як зазначає скаржник. 
35. Проте така обставина, на переконання колегії суддів, не може вплинути на вирішення спірних правовідносин, а тому суд переходить до вирішення питання, яке постановлено на розгляд Верховного Суду.
36. Так, за обставинами цієї справи згідно з контрактом від 01.12.2022 ОСОБА_1 призначений на посаду директора - художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» з 01.12.2022 відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» до вирішення питання про призначення керівника в установленому порядку. 
37. Спірним розпорядженням відповідач оголосив конкурс на посаду директора - художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького». 
38. Позивач наполягає на неправомірності спірного розпорядження, оскільки на момент його прийняття посада керівника, на заміщення якої оголошено конкурс, не була вакантною, а таку обіймав позивач згідно укладеного контракту під час воєнного стану. 
39. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що положення абзацу другого частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачають оголошення конкурсу на усі посади в органах місцевого самоврядування, на які було здійснено призначення осіб у період дії воєнного стану відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Крім того, зауважив, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» не заборонено в умовах воєнного стану проведення конкурсу на посади керівників комунальних закладів. 
40. Водночас, Верховний Суд вважає такі висновки суду апеляційної інстанції помилковими з огляду на таке. 
41. Так, за правилами абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану допускається призначення керівників комунальних підприємств без проведення конкурсу, незважаючи на загальну вимогу закону про обов`язковість конкурсу. Це є винятком із загального правила, який обґрунтований надзвичайними умовами (воєнним станом). 
42. Аналіз законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини, дійсно не містить імперативної норми, яка б прямо забороняла проведення конкурсу або визначала, що він не проводиться. Водночас, положеннями абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» допускається призначення без конкурсу в період воєнного стану. 
43. В свою чергу, відповідно до приписів абзацу другого частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.
44. Аналіз положення абзацу другого частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» дає підстави для висновку, що оголошення конкурсу, зокрема, на посаду керівника комунального підприємства, на яку було здійснено призначення особи у період дії воєнного стану відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», можливе лише після припинення чи скасування воєнного стану. 
45. З огляду на те, що позивача призначено на посаду відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з терміном дії контракту до вирішення питання про призначення керівника в установленому порядку, на дату прийняття спірного розпорядження воєнний стан не припинено і не скасовано, у відповідача були відсутні правові підстави оголошувати конкурс, оскільки це суперечить приписам абзацу другого статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
46. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: положень статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», що призвело до помилкового висновку суду апеляційної інстанції про правомірність спірного розпорядження. 
47. Переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах заявлених доводів і вимог відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що за встановлених обставин справи у зіставленні з нормативним регулюванням спірних відносин, висновок суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є неправильним, а висновок суду першої інстанції по суті спору в цій справі є правильним і обґрунтованим.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
48. Відповідно до частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
49. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні рішення, суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
Висновки щодо розподілу судових витрат
50. Позивачем у касаційній скарзі заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.    
51. Частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
52. Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
53. Відповідно до квитанції «А банк» код квитанції 4929-2596-6070-7886 дата валютування 10.07.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2147 грн           20 коп.
64. З огляду на вказані норми процесуального закону, та результат касаційного розгляду справи, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 139, 327, 341, 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі                             № 340/6569/23 скасувати.
3. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 у справі                         № 340/6569/23 залишити в силі. 
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обласної ради (код ЄДРПОУ 22223982, 25022, м. Кропивницький, пл. Героїв Майдану, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2  147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  М.В. Білак 

                                                                      Н.М. Мартинюк