ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 травня 2025 року           справа №360/1242/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 360/1242/24 (головуючий І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), за такими вимогами: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо проведення виплати пенсії позивачу з 16.04.2024 з обмеженням максимального розміру, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; 2) зобов`язати відповідача здійснити з 16.04.2024 виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 16.04.2024. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 59 % грошового забезпечення відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262-XII), та має пільги, установлені законодавством України для пенсіонерів, зокрема, право на перерахунок пенсії.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 360/1468/23 частково задоволено позов позивача до ГУПФУ в Луганській області, а саме: визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в Луганській області щодо не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, починаючи з 01 листопада 2023 року; - зобов`язано ГУПФУ в Луганській області поновити з 01 листопада 2023 року виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії ГУПФУ в Луганській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при її перерахунку з 01.12.2019 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/223/23; зобов`язано ГУПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 в повному обсязі без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії проведеної з 01.03.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” та з 01.03.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” та з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач зазначає, що вивченням на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України https://portal.pfu.gov.ua свого електронного кабінету, а саме розділу “Моя пенсія”, встановлено що станом на 25.09.2024 ГУПФУ в Луганській області протиправно, безпідставно обмежено розмір пенсії сумою 23610,00 грн.
25.09.2024 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулась до відповідача із заявою, в якій просила повідомити, з якої дати та яких підстав було обмежено розмір пенсії сумою 23610 гривень, повідомити про розмір пенсії без обмежень за кожний місяць з дати обмеження, здійснити виплату їй пенсії без обмеження її максимальним розміром з моменту обмеження та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. 
Відповідач за розглядом звернення позивача від 25.09.2024 надіслав відповідь від 01.10.2024 № 7260-7444/Ц-02/8-1200/24, в якій відповідач фактично відмовив позивачу у задоволенні вимог, викладених в заяві від 25.09.2024. 
На думку позивача, розмір пенсійної виплати повинен складати 27421,06 грн та відповідачем було протиправно обмежено пенсію максимальним розміром, а саме сумою 23610,00 гривень. 
Позивач вважає дії відповідача протиправними.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 360/1242/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01 березня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01 квітня 2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.   
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ України. 
Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 1203000650 - МВС) з 01 березня 2023 року позивачу обчислено пенсію із сум із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 3200,00 грн, оклад за військове звання – 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30% - 1680,00 грн, науковий ступінь кандидата наук 5% - 160,00 грн, премія 60,88% - 4529,47 грн, всього – 11969,47 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 11969,47 грн. Основний розмір пенсії: 59% грошового забезпечення (вислуга років 34, з урахуванням трудового стажу) у розмірі: 7061,99 грн. З урахуванням індексації: 9550,67 грн. З урахуванням доплати: 11550,67 грн. Індексація базового ОСНП 2022(7061,99* 0,140): 988,68 грн. Індексація базового ОСНП 2023(8050,67* 0,197): 1500,00 грн. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ від 14.07.2021 № 713 (від суми ОСНП 7061,99 на 01.03.2018) – 2000,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) – 11550,67 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі № 360/223/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області” від 13.02.2023 № ЛК-0019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області” від 13.02.2023 № ЛК-0019 про розмір грошового забезпечення, відповідно до статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду від 10.05.2023 у справі № 360/223/23 ГУПФУ в Луганській області з 01 листопада 2023 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджено розпорядженням про перерахунок пенсії по пенсійній справі № 1203000650 - МВС.
Дослідженням вказаного розпорядження встановлено, що пенсію позивачу обчислено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад – 3200,00 грн, оклад за військове звання – 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30% - 1680,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці – 26054,91 грн, у т.ч. науковий ступінь кандидата наук 5%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 126,46%, всього – 33334,91 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 33334,91 грн. Основний розмір пенсії: 59% грошового забезпечення (вислуга років 34, з урахуванням трудового стажу) у розмірі: 19667,60 грн. З урахуванням індексації: 23921,06 грн. Індексація базового ОСНП 2022(19667,6* 0,140): 2753,46 грн. Індексація базового ОСНП 2023 (22421,06* 0,197): 1500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 23921,06 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00 грн.
Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 1203000650 - МВС) з 01 березня 2024 року позивачу обчислено пенсію із сум із сум грошового забезпечення: посадовий оклад – 3200,00 грн, оклад за військове звання – 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30% - 1680,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, 26054,91 грн, у т.ч. науковий ступінь кандидата наук 5%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 126,46%, всього – 33334,91 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 33334,91 грн. Основний розмір пенсії: 59% грошового забезпечення (вислуга років 34, з урахуванням трудового стажу) у розмірі: 19667,60 грн. З урахуванням індексації: 25421,06 грн. Індексація базового ОСНП 2022(19667,6* 0,140): 7092022 Індексація базового ОСНП 2022 – 2753,46 грн. Індексація базового ОСНП 2023(22421,06* 0,1970): 7092023 Індексація базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн. Індексація базового ОСНП 2024(23921,06* 0,0796): 7092024 Індексація базового ОСНП 2024 – 1500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 25421,06 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 360/1468/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024, позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в Луганській області щодо не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, починаючи з 01 листопада 2023 року. Зобов`язано ГУПФУ в Луганській області поновити з 01 листопада 2023 року виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнати протиправними дії ГУПФУ в Луганській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при її перерахунку з 01.12.2019 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/223/23. Зобов`язано ГУПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 в повному обсязі без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії проведеної з 01.03.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” від 16.02.2022 № 118 та з 01.03.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” від 24.02.2023 № 168 та з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду від 12.01.2024 у справі № 360/1468/23 ГУПФУ в Луганській області відповідно до розпорядження від 13.09.2024 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, що підтверджено розпорядженням про перерахунок пенсії по пенсійній справі № 1203000650 - МВС.
Дослідженням вказаного розпорядження встановлено, що з 01 жовтня 2024 року пенсію позивачу обчислено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 3200,00 грн, оклад за військове звання - 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30% - 1680,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, 26054,91 грн, всього -  33334,91 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 33334,91 грн. Основний розмір пенсії: 59% грошового забезпечення (вислуга років 34, з урахуванням трудового стажу) у розмірі: 19667,60 грн. З урахуванням індексації: 25421,06 грн. З урахуванням доплати: 27421,06 грн Індексація базового ОСНП 2022(19667,6* 0,1400): 7092022 Індексація базового ОСНП 2022 – 2753,46 грн. Індексація базового ОСНП 2023(22421,06* 0,1970): 7092023 Індексація базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн. Індексація базового ОСНП 2024(23921,06* 0,0796): 7092024 Індексація базового ОСНП 2024 – 1500,00 грн. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) – 2000,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 27421,06 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00 грн.
Отже з вказаних перерахунків пенсії слідує, що відповідачем з 01.03.2024 обмежено розмір пенсії позивача 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
25.09.2024 позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України до відповідача із заявою, відповідно до якої просила здійснити виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
У відповідь на звернення позивача від 25.09.2024 відповідач листом від 01.10.2024 № 7260-7444/Ц-02/8-1200/24 повідомив, що після виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі № 360/1468/23 розмір пенсійної виплати склав: з 01.12.2019 - 19667,60 грн; з 01.03.2022 - 22421,06 грн; з 01.03.2023 - 23921,06 грн. Відповідач зазначив, що вищезазначеним рішенням суду не зобов`язано Головне управління проводити виплату пенсії без обмежень під час наступних перерахунків. Оскільки після проведення індексації пенсії з 01.03.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” розмір пенсійної виплати (без урахування обмежень) перевищив максимальний розмір пенсії та склав 27421,06 грн, до пенсійної виплати застосовано обмеження - 23610,00 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Преамбула містить положення про те, що цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-V “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” I (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року:
- внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ (підпункт 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI), зокрема частину п`яту цієї статті викладено в такій редакції: “Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність”;
- пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (далі - Закон № 911-VIII), відповідно до якого внесені зміни у частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ шляхом доповнення реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Пунктом 2 розділу II Прикінцеві положення цього закону визначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
В статтю 43 Закону № 2262-XII Законом України від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII вносилися зміни (статтю 43 після частини третьої доповнено двома новими частинами), відповідно до яких наведена вище частина п`ята статті 43 Закону № 2262-XII з 06 травня 2016 року (з дати набрання чинності Закону № 1080-VIII) стала частиною сьомою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частин статті, що регламентувала обчислення пенсій особам із числа військовослужбовців.
Конституційний Суд України 20 грудня 2016 року за результатами розгляду справи № 1-38/2016 прийняв Рішення № 7-рп/2016, в якому, серед іншого, вирішив наступне:
- визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;
- положення частини сьомої статті Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/201 зазначив, що оспорюваними положеннями Закону № 2262-XII тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43). Разом з тим, обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII суперечать статті 17 Конституції України.
Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (далі - Закон № 1774-VІII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.
При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правовий висновок Верховного Суду, зроблений у постановах від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, щодо застосування Закону № 2262-ХІІ у питанні обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців про те, що буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Отже, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо такого обмеження призначеної позивачу пенсії.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Закон № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми підлягають першочерговому застосуванню для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень статті 2 Закону № 3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII.
Застосування положень Закону № 3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/201, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.
Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону № 3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.
Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18 і від 09 лютого 2021 року у справі № 640/2500/18.
Правильність такої позиції додатково підтверджена Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року № 7-р(ІІ)/2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”(Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” установлено, що з 1 березня 2024 року:
1) розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” (Офіційний вісник України, 2021 р., № 57, ст. 3525).
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 р. відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Так, суд звертає увагу, що незважаючи на наявність в постанові Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 № 185 вимоги про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Крім того, право позивача на нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром вже було встановлено рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі № 360/1468/23.
Обмеження розміру пенсії позивачу сталося за період з 01 березня 2024 року.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність обмеження позивача в розмірі виплати його пенсії починаючи з 01 березня 2024 року.
Щодо обраного представником позивача способу захисту порушених прав позивача, судом першої інстанції зазначено наступне.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В ході судового розгляду справи встановлено, що право позивача порушено у березні 2024 року.
Разом з тим, відповідно до положень частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач звернулась до суду 16 жовтня 2024 року, однак враховуючи, що пенсія є щомісячною виплатою, тому суд вважає за необхідне поновити право позивача на нарахування та виплату пенсії в межах шестимісячного строку, а саме з 01 квітня 2024 року.
За встановлених обставин, керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне визначити такий спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, а саме: визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.03.2024; зобов`язати відповідача здійснити з 01 квітня 2024 року перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 360/1242/24 - залишити без задоволення.                                               
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 360/1242/24 - залишити без змін.                                                         
Повне судове рішення складено 08 травня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.Д. Компанієць

                                                                                                               І.В. Сіваченко