Номер провадження: 22-ц/813/3360/25 
Справа № 1527/7585/12
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2025 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.
                        за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Кисельова В.К. 08 червня 2022 року у м. Одеса, -
встановила:

У липні 2021 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що 02.07.2012 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1527/7585/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра».
На виконання рішення суду по справі № 1527/7585/12 від 02.07.2012 року Суворовський районний суд м. Одеси видав Банку виконавчі листи.
Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у відкритті виконавчого провадження №54301406 щодо стягнення заборгованості з Боржника.
Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №ОД14/10/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №ОД14/Ю/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
Згідно Акту ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.
З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.
Отже, на думку заявника, саме процедурою ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, змінено весь склад керівництва, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, обумовлено втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2022 року заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було задоволено.
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у справі №1527/7585/12.
Видано дублікати виконавчих листів у справі №1527/7585/12 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не сповістив належним чином апелянта про судовий розгляд заяви, чим порушив права останньої.
Крім того, оскільки заявником не надано жодного належного доказу поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, то підстави для його поновлення відсутні та, відповідно, відсутні і правові підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.
Сторони про розгляд справи на 29.04.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 
28.04.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» надійшла заява про розгляд справи без участі представника сторони.
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2012 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1527/7585/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра».
На виконання рішення суду по справі № 1527/7585/12 від 02.07.2012 року Суворовський районний суд м. Одеси видав Банку виконавчі листи.
Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у відкритті виконавчого провадження №54301406 щодо стягнення заборгованості з Боржника.
Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №ОД14/10/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №ОД14/Ю/2007/840-К/283 від 25.10.2007 року, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
Згідно Акту ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.
З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що, на думку ТОВ «Фінанс Проперті Групп», обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Виходячи з даної норми закону, при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається зі змісту положень ст. 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Виконавча давність - це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили
Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом року.
Заявник посилається як на причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання на те, що за рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Було змінено весь склад керівництва, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, а тому строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено.
Однак, колегія суддів вважає, що зазначені обставини не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Так, з Акту про втрату виконавчих листів (без номеру та дати) вбачається, що оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 є втраченими під час проведення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра».
При цьому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.
Колегія суддів вважає, що посилання заявника на те, що стягувач не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання в зв`язку з процедурою ліквідації, не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки така процедура не позбавляє можливості уповноважену особу звернутись до органів виконавчої служби із заявами про примусове виконання виконавчих листів.
При цьому колегія звертає увагу на те, що рішення у даній справі набрало законної сили 13.07.2012 року, а тому первісний стягувач мав можливість пред`явити до виконання виконавчий лист у строк до 12.07.2013 року. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що після відмови у відкритті виконавчого провадження стягувач оскаржував відповідні дії державного виконавця, та повторно пред`являв виконавчий документ до примусового виконання .
Посилання на фінансові труднощі банку, призначення тимчасової адміністрації, значного обсягу проведених заходів щодо реструктуризації дебіторської та кредиторської заборгованості банку, збільшення кількості судових справ, значного звільнення працівників Банку, не є поважними причинами пропуску такого строку.
ПАТ КБ «Надра» мало реальну можливість подати виконавчий документ до виконання, не пропустивши річний строк для його пред`явлення до виконання. Доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтував поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, починаючи з липня 2014 року до червня 2015 року (початку ліквідації Банку), заявник не надав.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що у заявника була можливість реалізувати своє право на отримання виконавчого листа у визначений законом строк, яким останній не скористався.
У зв`язку із тим, що в ст. 433 ЦПК України не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання проте, чи є причина його пропуску поважною.
Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.
Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши доводи заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп», беручи до уваги відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання первісним стягувачем, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За таких обставин, вимога ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає.
Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Аналізуючи зміст даної норми, можна дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.
У постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У постанові від 19.04.2021 року у справі №2-1316/285/11 Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.05.2022 року у справі №1005/7133/2012, від 19.07.2022 року у справі №750/13088/14 та інших.
Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
Встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі щодо боржника ОСОБА_1 сплинув до подання цієї заяви, у матеріалах справи відсутні докази поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №1527/7585/12.
Крім того, у поданій заяві ТОВ «Фінанс Проперті Групп» також просить суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
Згідно ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Аналогічні положення містяться і в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Стаття 55 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року у справі №2-7763/10 зазначала, що, враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ (аналогічні положення були закріплені у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду. Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судовою рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ).
Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі №910/10031/13 .
Встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі №1527/7585/12 щодо боржника сплинув до подання цієї заяви, у матеріалах справи відсутні докази поважності причин такого пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в частині заміни стягувача.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, не з`ясував обставини справи що, відповідно, призвело до неправильного її вирішення у зв`язку із чим ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2022 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.  
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року - скасувати.
Постановити нове судове рішення.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 02 червня 2025 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        Є.С. Сєвєрова

                                                       О.М. Таварткіладзе