УХВАЛА

11 квітня 2025 року  
м. Київ

справа №185/4826/22
адміністративне провадження №К/990/12247/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі №185/4826/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати неправомірними дії щодо недонарахування та недоплати йому підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті такого перерахунку за період з 06.01.2022 по дату прийнятого рішення;
- зобов`язати нараховувати та сплачувати йому в подальшому пенсію із врахуванням підвищення в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 06.01.2022 на весь час дії цього Закону.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2024, що залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025, у задоволенні позову відмовлено. 
24.03.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Одночасно з касаційною скаргою позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого скаржник посилається на скрутне матеріальне становище, у зв`язку з початком бойових дій, окупацією міста Донецьк, втратою особистих черей та вимушеною зміною місця проживання, та неможливість сплати ним судового збору у визначеному Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) розмірі.
Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, якщо предметом позову є захист соціальних прав.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставини, наведеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Як було зазначено вище, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому, виключно у випадках наведених у пунктах 1 - 4 наведеної вище норми процесуального Закону.
Скаржник, обґрунтовуючи підстави звернення з цією касаційною скаргою, посилається на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 20.05.2020 у справі №815/1226/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2025 №990/29/22. Також, на думку скаржника, наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Крім того, вказує на розгляд цієї справи неповноважним складом суду в суді апеляційної інстанції.
Отже, наведені позивачем доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктами 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання про звільнення від сплати судового збору - задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі №185/4826/22.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі №185/4826/22.
Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду матеріали справи №185/4826/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали та копію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами в порядку, встановленому статтею 251 КАС України. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                Н.В. Коваленко
Суддя                                                                                Т.Г. Стрелець