ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2025 року           справа №200/7971/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, адвоката Звонарьова Валентина Вадимовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 200/7971/24 (головуючий суддя І у інстанції – Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                   ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 057050011530 від 17 жовтня 2024 “Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ”;
- зобов`язати повторно розглянути заяву від 09 жовтня 2024 з урахуванням дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 16 серпня 2022 року та зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду строкової військової служби з 25 червня 1991 по 07 травня 1993, періоду роботи у ВАТ “МК “Азовсталь” з 07 червня 1999 по 01 грудня 1999 з додаванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини 3 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
В обґрунтування позову зазначив, що при призначенні пенсії відповідач протиправно не зарахував певні періоди трудової діяльності до пільгового стажу, які підтверджені наданими при призначенні пенсії документами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ЄДРПОУ 42098368) № 057050011530 від 17 жовтня 2024 року “Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 жовтня 2024 року з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи у ВАТ “МК “Азовсталь” з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року та наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії з 16 серпня 2022 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484,48 грн.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.
Період роботи позивача з 07.06.1999 по 01.12.1999 не враховано як роботу з особливо шкідливими важкими умовами праці, оскільки є перерва в документах про проведення атестації робочих місць.
Отже, відповідачем правомірно відмовлено позивачу в допризначенні пенсії в зв`язку з наданням додаткових документів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги представника позивача.
Суд першої інстанції зазначив, що період строкової служби позивача з 25.06.1991 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 07.05.1993 зарахований до пільгового стажу за Списком 31 (1 рік 10 місяців 13 днів), проте фактично відповідачем цей строк не зараховано до пільгового стажу позивача.
Відповідачем під час обрахунку стажу за Списком 1 визначено 15 років 07 місяців 20 днів, але застосовуючи норми ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 додано до загального стажу не 15 років, а лише 13 років, тобто строкову службу не додано.
Тому не є передчасними позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційних скарг відповідача та представника позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Маріуполь). Дата призначення пенсії з 31.05.2024.
Згідно з протоколом розрахунку пенсії від 07.06.2024, позивач має загальний стаж 47 років 3 місяці 14 днів. 
Страховий стаж до 01.01.2004 – 16 років 00 місяців 14 днів. 
Страховий стаж після 01.01.2004 – 18 років 3 місяці 00 днів.
Додаткові роки за Список № 1 – 13 років 00 місяців 00 днів. 
В тому числі: Робота за Списком № 1 – 15 років 07 місяців 20 днів.
Загальний розмір пенсії – 20 393,56 грн.
09 жовтня 2024 року позивач звернувся через портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок (допризначення) пенсії, а саме:
зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоду строкової військової служби з 25 червня 1991 року по 07 травня 1993 року (01 р 10 м 13 дн.), а також період роботи у ВАТ “МК “Азовсталь” з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року (0 р 5 м 25 дн.) та відповідно до частини 3 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на пільгових умовах зарахувати до страхового стажу додатково по одному року; 
призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 16 серпня 2022 року (із застосуванням норми пункту 14-6.2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 057050011530 від 17.10.2024 відмовлено в розгляді заяви щодо допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, з посиланням на вимоги наказу Міністерства праці та соціальної політики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, оскільки є перерва в документах про проведення атестації робочих місць.
ГУ ПФУ у місті Києві листом від 06 листопада 2024 року № 2600-0202-8/213310 у відповідь на адвокатський запит № 137 від 30.10.2024 надало відповідь аналогічного змісту рішення № 057050011530 від 17.10.2024.
Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_3 від 01.04.1991, а також записів військового квитка НОМЕР_4 від 25.06.1991, позивач з 14.06.1991 звільнений з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання Мартенівського цеху МК “Азовсталь” у зв`язку із призивом на військову службу; 
проходив строкову військову службу з 25 червня 1991 року по 07 травня 1993 року. 
з 16 липня 1993 по 24 серпня 1998 - електромонтер з ремонту та обслуговування електрообладнання на гарячих роботах 4 розряду, Мартенівський цех, ВАТ “МК “Азовсталь” (5 років 1 місяць 9 днів); 
з 25 серпня 1998 по 29 квітня 1999 - електромонтер з ремонту та обслуговування електрообладнання на гарячих роботах (бригада з ремонту електрообладнання електромостових кранів розливального прольоту та двору виливниць) 5 розряду, Мартенівський цех, ВАТ “МК “Азовсталь” (0 років 8 місяців 5 днів); 
з 30 квітня 1999 по 31 березня 2002 - електромонтер з ремонту та обслуговування електрообладнання на гарячих роботах (наскрізна спеціалізована електроремонтів) 5 розряду, Мартенівський цех, МК “Азовсталь” (2 роки 11 місяців 2 дні).
Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.
На підтвердження спірного періоду роботи позивачем надана довідку від 21.05.2024 № 03.03.01-532/к про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно з довідкою позивач працював повний робочий день в ПРАТ “МК “Азовсталь” за Списком № 1 за період з 01 квітня 1991 року по 14 червня 1991 (00 років 02 місяці 14 днів) та з 16 липня 1993 року по 31 липня 2007 (14 років 00 місяців 16 днів). 
Надані відповідні витяги з наказів “Про результати атестації робочих місць в цехах” №118 від 07.06.1994, № 366 від 02.12.1999.
Розрахунок стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії свідчить, що до стажу роботи за Списком № 1 в межах спірних правовідносин не зарахований період роботи у ВАТ “МК “Азовсталь” з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року (0 р 5 м 25 дн).
Період строкової військової служби з 25.06.1991 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 07.05.1993 зарахований строком (01 р 10 м 13 дн).
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Оскільки основним документом на підтвердження стажу є трудова книжка, що містить записи про пільговий характер роботи позивача та підтверджений відповідною довідкою від 21.05.2024 № 03.03.01-532/к період роботи з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.
Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що період строкової військової служби позивача з 25.06.1991 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 07.05.1993 зарахований до пільгового стажу за Списком № 1 (01 р 10 м 13 дн).
Крім того, відповідачем у спірному рішенні відмовлено у зарахуванні періоду трудової діяльності до пільгового стажу. Отже, станом на момент подання позовної заяви відповідач не здійснював розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, зокрема, відповідно до положень частини 3 статті 24 Закону № 1058. Тому в частині додавання до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 позовні вимоги є передчасними, тому задоволенню не підлягають.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).
Згідно з абзацом 10 частини третьої статті 24 Закону 31058 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
На підставі частини першої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць,- після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.
Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 у спірний періоди з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року позивач працював електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання на гарячих роботах (наскрізна спеціалізована електроремонтів) 5 розряду, Мартенівський цех, МК “Азовсталь”.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 383 у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.
На підставі пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
На підставі пункту 4.2. Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу наданому підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Отже, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
В той же час, аналіз норм щодо атестації дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Проте, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах та не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Таким чином, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається власника підприємства, а не працівника.
Оскільки трудова книжка позивача та довідка від 21.05.2024 № 03.03.01-532/к підтверджує пільговий характер роботи позивача в період з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року, відповідальність за несвоєчасну атестацію покладена на роботодавця, тому підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зазначений спірний період його роботи.
Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 057050011530 від 17 жовтня 2024 року.
З огляду на вищевикладене апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Щодо періоду строкової військової служби позивача з 25.06.1991 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 07.05.1993, то відповідно до розрахунку стажу зазначений період зарахований пенсійним органом до пільгового стажу позивача за Списком № 1 (01 р 10 м 13 дн).
Частиною першою статті 45 Закону № 1058 передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до пункту 14-6.2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається, зокрема, за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Позивач ОСОБА_1 досяг пенсійного (50-річного) віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 30 від 05 лютого 2024 року) вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи є тимчасово окупованою з 05.03.2022. 
З огляду на вищевикладене призначення пенсії ОСОБА_1 можливе з 16 серпня 2022 року.
Проте відповідачем пенсія призначена з 31.05.2024, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 жовтня 2024 року з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи у ВАТ “МК “Азовсталь” з 07 червня 1999 року по 01 грудня 1999 року та наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії з 16 серпня 2022 року.
Щодо додавання до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 суд зазначає наступне.
Призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу і суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
За матеріалами справи відповідачем відмовлено позивачу у зарахуванні певного періоду трудової діяльності до пільгового стажу за Списком № 1.
Отже, станом на момент подання позовної заяви відповідач не здійснював розрахунок стажу позивача для призначення пенсії з врахуванням спірного періоду, та, як наслідок, не розраховував страховий стаж відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що після зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача за Списком №1 відповідач не застосує обрахунок страхового стажу відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058
Таким чином, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними і не підлягають задоволенню, що обумовлює відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги представника позивача.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, адвоката Звонарьова Валентина Вадимовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 200/7971/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 200/7971/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 26 травня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 26 травня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                Е.Г. Казначеєв