УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2025 року
м. Київ
справа № 334/1619/25
провадження № 51 - 1002 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого                     
ОСОБА_5                                           адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника про направлення матеріалів вказаного провадження з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Шевченківського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з                   порушенням правил підсудності і обґрунтовує захисник це тим, що з обвинувального акта щодо ОСОБА_5 не вбачається вказівки щодо місця вчинення злочину, а судовий контроль під час досудового розслідування здійснювали судді Шевченківського районного суду м. Києва. 
Крім того, захисник вказує, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, а відтак просить передати кримінальне провадження за місцем закінчення досудового розслідування, яким є затвердження обвинувального акту, що відбувалось за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31 та відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. 
При цьому захисник зазначає, що для забезпечення  оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження, слід врахувати, що свідками в цій справі є особи (52 особи), більшість яких проживають у м. Києві. Таким чином захисник вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2,               ст. 366 ч. 1 КК України слід направити з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Шевченківського районного суду м. Києва. 
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від інших учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло. 
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, яка підтримала своє клопотання,  перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали провадження, колегія суддів дійшла до такого висновку.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду
за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого
не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання,
про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до вимог, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів)
чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд
або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Відповідно до ст. 34 ч. 1 абзац 6 КПК України до початку судового розгляду
у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано
на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації
у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. 
Як убачається з матеріалів клопотання та відповіді, наданої Ленінським районним судом м. Запоріжжя на запит Верховного Суду, в провадженні цього місцевого суду з 27 лютого 2025 року перебуває кримінальне провадження
№ 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України. Судовий розгляд указаного кримінального провадження на даний час не розпочато. Підготовче судове засідання було призначено на 19 березня 2025 року та відкладено на 07 квітня 2025 року за клопотанням прокурора, який просив відкласти підготовче засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_7 і його захисника в судове засідання. При цьому захисник ОСОБА_6 подала клопотання про відкладення, оскільки зайнята в іншому судовому засіданні.
З обвинувального акта вбачається, що найбільш тяжкий злочин, передбачений ст. 212 ч. 3 КК України, який інкримінований ОСОБА_5 , закінчено у                          м. Запоріжжі шляхом подання завідомо підроблених документів до Головного управління ДПС у Запорізькій області та погашення цим управлінням простих векселів, перелік яких наведено в обвинувальному акті. Відповідно до                    інформації, розміщеній на офіційному сайті, Головне управління ДПС у Запорізькій області знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166, що у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та відноситься до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.  
У клопотанні захисник, хоч і вказує, що передача вказаного кримінального провадження на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва забезпечить оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження, проте не обґрунтовує таку свою позицію з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження та не зазначає скільки і які свідки проживають саме в Шевченківському районі м. Києва, а також не наводить відповідних підстав, передбачених  ст. 34 ч. 1 абзац 6 КПК України. 
При цьому захисник у клопотанні не наводить обґрунтованих доводів та обставин щодо необхідності направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які могли би бути підставою для визнання таких обставин винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення оперативного і ефективного розгляду цього провадження Ленінським районним судом м. Запоріжжя.
Таким чином, кримінальне провадження направлено до суду відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КК України за місцем закінчення інкримінованого ОСОБА_5 більш тяжкого злочину, а доводи захисника про направлення матеріалів кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва є безпідставними. Крім того, наявність обставин, які свідчать про винятковість випадку і вказують на неможливість районним судом м. Запоріжжя здійснити оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , в клопотанні не обґрунтовано та не знайшло свого підтвердження. 
Разом з тим, відповідно до ст. 34 ч. 2 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріаліввказаного кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва за клопотанням захисника, а тому вказане клопотання необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України, з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Шевченківського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3