КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
№ провадження 33/4809/323/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В. 
Категорія - 130                          Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       16.05.2025 року                                                м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10.04.2025 року, якою
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Рошен-Кропивницький», 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 16.03.2025 року о 00 год. 23 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Степняка-Кравчинського, 77/13, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272756 від 16.03.2025 року із долученим відеозаписом (а.с.1,5), які підтверджують обставини встановлені судом, в тому числі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобілю «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в робочу стані, а саме заведений двигун та включені габарити автомобілю, а також зафіксовано факт відмови останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також те, що при складанні відносно ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки працівниками поліції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, копією посвідчення водія ОСОБА_1 та диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, які у своїй сукупності підтверджують обставини встановлені в суді.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження закрити за відсутністю в його діях  складу адміністративного правопорушення.
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.
Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, такою, яка не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а також прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому, на думку апелянта, підлягає скасуванню.
Звертаючись до апелянта, жоден із працівників поліції не представився, та не повідомив, що ведеться відео фіксація розмови. Протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2025 року, складений відносно апелянта, містить грубі порушення власних нормативних документів МВС, містить скорочення, а тому такі порушення на думку апелянта роблять протокол неналежним та недопустимим доказом. Крім цього, судом першої інстанції не встановлено факту відмови від освідування та суд невірно оцінив твердження апелянта та його захисника Харченка О.В. лише як спосіб , а намаганням встановити істину у справі, яка дозволила б суду прийняти законне та обґрунтоване рішення. 
У зв`язку із вищезазначеним, апелянт вважає, що відсутнє порушення ОСОБА_1   вимог ПДР України, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харченко О.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.
Крім цього, захисник в судовому засіданні акцентував увагу на те що протокол про адміністративне правопорушення незаконний та суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини справи. Працівники поліції порушили вимоги інструкції при складанні протоколу, при цьому протокол згідно відеозапису складався без участі апелянта, оголошувався в стислому вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харченка О.В., переглянувши відеозапис події, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 6, Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). – огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272756 від 16.03.2025 р., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16.03.2025 року о 00 год. 23 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Степняка-Кравчинського, 77/13, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівники поліції законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, оскільки виявили у нього ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи та відеозапису з нагрудних камер поліцейських, останні під час спілкуванням з водієм ОСОБА_1 , виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. 
Згідно файлу відеозапису №472139 від 16.03.2025 року, що міститься в матеріалах справи, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився проїхати до найближчого медичного закладу та просив працівників поліції відпустити його і не складати у відношенні його адміністративний протокол (а.с.5). 
Працівником поліції було роз`яснено водієві, що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, то буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 ПДР України. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не проходив, у зв`язку із тим, що відмовився від його проходження, про що, працівники патрульної поліції вказали в направлені від 16.03.2025 року (а.с.3) .
Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
До того ж, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол та постанова суду першої інстанції є незаконними, суд вважає безпідставними, оскільки наведені апелянтом скорочення та недописи фраз в протоколі, допущені працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів, не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі не наведено.
Інші обставини на які посилається апелянт не можуть бути підставами для скасування постанови першої інстанції, оскільки факт відмови зафіксований на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи.
На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10.04.2025 року стосовно ОСОБА_1 , повинна бути залишена без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, – 

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну  ОСОБА_1  на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2025 року - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                 Р.В. Широкоряд