ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 травня 2025 року           справа №200/8415/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М.), складеного в повному обсязі 06 січня 2025 року, у справі № 200/8415/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                                             ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не проведення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.07.2023 року;
-зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, донараховати розмір пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 27.07.2023 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не проведення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.07.2023 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1  відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 27.07.2023 року.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивач не має права на обчислення розміру пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав зобов`язання перерахувати пенсію на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки це управління не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії/рішення про призначення пенсії.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецькогоо окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданий Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області 05 грудня 2007 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року по справі № 200/5594/23, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994  N 202 періодів роботи:  з 28.05.1996 по 30.10.1997, з 14.01.1998 по 06.05.1998, з 10.05.1998 по 11.05.1998, з 09.03.1999 по 03.06.2003 - до стажу роботи який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 N 202;   періодів роботи:  з 04.06.2003 по 10.08.2007, з 30.08.2007 по 03.08.2008, з 19.08.2008 по 22.03.2009, з 22.06.2012 по 18.09.2012, з 11.02.2013 по 15.12.2022, з 29.12.2022 по 30.06.2023 до пільгового стажу роботи на провідних посадах, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
На виконання Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року по справі № 200/5594/23 позивачу була призначена пенсія з 27.07.2023 року.
Отже, з наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивачу була призначена пенсія з 27.07.2023  року без застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні розміру пенсії.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, щодо розрахунку пенсії без застосування норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести  перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 27.07.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.
Згідно ст. 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI), який набрав законної сили 16 вересня 2008 року, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. 
Згідно ст. 8 цього Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до п. 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону № 345-VI дія ст. 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей, зокрема, й тих, що здійснюють добування уранових руд та інших підземних робіт.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач має більше ніж 15 років пільгового стажу за Списком № 1 і ця обставина не заперечується відповідачем.
Однак, при обчисленні розміру пенсії позивача управління не врахувало положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», посилаючись на те, що в рішення суду не містило зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію із застосуванням ст. 8 Закону № 345-VI та абз.3 ч.1 ст.28 Закону № 1058-IV.
Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень цього закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.
Відтак, судами встановлено наявність у позивача пільгового стажу за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, більш ніж 15 років, отже позивач має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Суд вважає неприйнятними доводи апелянта, що перерахунок пенсії повинен проводитись Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, з огляду на наступне.
Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Дійсно, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії є  Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві області 
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача про призначення пенсії, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, однак, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на обліку в якому знаходить позивач має виплачувати пенсію позивачу.
Враховуючи те, що позивач із заявою про перерахунок пенсії за ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не звертався, за відновленням своїх прав звернувся одразу до суду, суд зазначає що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як орган який виплачував пенсію позивачу з моменту призначення має перерахувати її відповідно до норм діючого законодавства.
При цьому, відповідачем у квітні 2024 року самостійно перераховано пенсію позивачу також без застосування вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що є достатньою підставою для покладення на нього зобов`язання на перерахунок пенсії.
Відтак, доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).                    
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 200/8415/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Судді                                                                                                А.В. Гайдар
                                                                                                    А.А. Блохін
                                                                                                    Е.Г. Казначеєв