ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р.	Справа № 440/9764/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна”, Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 24.01.25 у справі № 440/9764/24
          за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна”  
          до    Головного управління ДПС у Полтавській області 
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна” (далі за текстом також - позивач, ТОВ „Агро Вітчизна”) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.07.2024 за № 00109730701, № 00109740701.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.07.2024 за № 00109740701.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна” судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4432,58 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що правовідносини у цій справі визначаються обов`язком ТОВ «Агро Вітчизна» самостійно станом на 01.01.2023 обчислити за 2022 рік різницю між сумою загального МПЗ та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок за 2022 та не пізніше 20.02.2023 подати контролюючому органу відповідний розрахунок разом із податковою декларацією з єдиного податку за 2023 рік, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню підпункт 69.15 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК у редакції Закону № 2120-IX, що була чинною станом на 01.01.2023. Звертає увагу, що розпорядження керівника Сумської ОВА від 16.09.2022 № 321-ОД «Про проведення суцільного розмінування території Конотопського, Охтирського та Сумського районів Сумської області» є нормативно-правовим актом, перебуває у вільному доступі відповідно до чинного законодавства, а тому наряду із ПК України та законами України, які застосовувалися відповідачем, не належить до переліку документів, які ТОВ «Агро Вітчизна» повинно було надати ГУ ДПС під час перевірки. Крім того, не погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність розпорядження керівника Сумської обласної військової адміністрації від 16.09.2022 за № 321-ОД «Про проведення суцільного розмінування території Конотопського, Охтирського та Сумського районів Сумської області», доводить, що таке було належною правовою підставою на визнання засміченою ВНП земельних ділянок позивача на території Попівської ОТГ Конотопського району Сумської області.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він зазначає про необґрунтованість наведених у ній доводів. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в цій частині - без змін.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ГУ ДПС у Полтавській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про ненадання судом першої інстанції належної оцінки доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, зокрема щодо правомірності висновків акта перевірки, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 за № 00109740701.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Полтавській області просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовити.
Апеляційні скарги розглядаються у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна” зареєстроване юридичною особою та є платником єдиного податку, що не заперечується сторонами.
18.06.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, ТОВ „Агро Вітчизна”, за результатами якої складений акт № 8613/16-31-07-01-02/43165424.
За висновками акта перевірки № 8613/16-31-07-01-02/43165424 від 18.06.2024 встановлено порушення ТОВ „Агро Вітчизна” вимог, зокрема, підпункту 141.9.2 пункту 141.9 статті 141, підпунктів 297-1.5, 297-1.7 статті 297-1 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження єдиного податку четвертої групи на загальну суму 1866507,49 грн, у тому числі за 2023 рік на суму 1866507,49 грн.
30.07.2024 на підставі акта перевірки № 8613/16-31-07-01-02/43165424 від 18.06.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № 00109730701, яким на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пунктом 65 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок в розмірі 1497092,69 грн.
30.07.2024 на підставі акта перевірки № 8613/16-31-07-01-02/43165424 від 18.06.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № 00109740701, яким на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пунктом 65 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок в розмірі 369414,80 грн.
Скориставшись правом на оскарження рішень Головного управління ДПС у Полтавській області у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту набуття чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року позивачу не повинно нараховуватись мінімальне податкове зобов`язання за земельну ділянку, яка знаходиться на території Височанської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області, а тому податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.07.2024 за № 00109740701 є протиправним та підлягає скасуванню.
Водночас суд першої інстанції виходив з правомірності висновків податкового органу про заниження позивачем суми мінімального податкового зобов`язання в розмірі 1497092,69 грн за рахунок безпідставного завищення фактично сплаченої суми податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок Попівської ОТГ Конотопського району Сумської області та дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 за № 00109730701 ґрунтується на приписах законодавства, прийняте з урахуванням істотних обставин, а тому позовні вимоги щодо визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Законом України від 30.11.2021 за № 1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» для платників податків - фізичних осіб, у яких у власності та/або користуванні (оренді, суборенді, емфітевзисі. постійному користуванні) є земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь, вводиться поняття мінімального податкового зобов`язання.
Відповідно до пункту 64 розділу XX «Перехідні положення» ПК України першим роком, за який визначається мінімальне податкове зобов`язання, є 2022 рік.
Згідно з підпунктом 14.1.114-2 пункту 14.1 статті 14 ПК України мінімальне податкове зобов`язання - мінімальна величина податкового зобов`язання із сплати податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, розрахована відповідно до цього Кодексу. Сума мінімальних податкових зобов`язань, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням.
За приписами підпункту 141.9.2 пункту 141.9 статті 141 ПК України для платника податку, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за податковий (звітний) рік, розрахована відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, дорівнює або перевищує 75 відсотків, різниця між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок обчислюється шляхом віднімання від загального мінімального податкового зобов`язання загальної суми сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок.
Підпунктом 297-1.5 статті 297-1 Податкового кодексу України передбачено, що для платників єдиного податку четвертої групи (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство") різниця між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок обчислюється шляхом віднімання від загального мінімального податкового зобов`язання загальної суми сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок.
До суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться: єдиний податок; податок на прибуток підприємств (у разі переходу в податковому (звітному) році на спрощену систему оподаткування із загальної); податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів (чистого оподаткованого доходу) від продажу (реалізації) власної сільськогосподарської продукції (у разі переходу в податковому (звітному) році на спрощену систему оподаткування із загальної); податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, сплачених за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення; земельний податок за земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь, які використовуються такими платниками для здійснення підприємницької діяльності (у разі переходу в податковому (звітному) році на спрощену систему оподаткування із загальної); рентна плата за спеціальне використання води (у разі її сплати); 20 відсотків витрат на сплату орендної плати за віднесені до сільськогосподарських угідь земельні ділянки, орендодавцями яких є юридичні особи, та/або які перебувають у державній чи комунальній власності.
У сумі сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок не враховуються помилково та/або надміру сплачені у податковому (звітному) році суми податків, зборів, платежів.
Підпунктом 297-1.7 статті 297-1 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок платник єдиного податку другої або третьої групи зобов`язаний збільшити визначену в податковій декларації за податковий (звітний) рік суму єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету, на суму такого позитивного значення.
При позитивному значенні різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок платник єдиного податку четвертої групи зобов`язаний збільшити визначену в податковій декларації за наступний за звітним податковий (звітний) рік суму єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету, на суму такого позитивного значення.
Для платників єдиного податку четвертої групи сума такого збільшення розподіляється між відповідними місцевими бюджетами та перераховується пропорційно частці земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території відповідної територіальної громади, у загальній площі таких земельних ділянок, власником або користувачем яких є платник податку.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами. Воєнний стан діє і станом на цей час.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 за №389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 69.15 ПК України, тимчасово, за 2022 та 2023 податкові (звітні) роки, не нараховується та не сплачується загальне мінімальне податкове зобов`язання за земельні ділянки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та/або за земельні ділянки, визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 06.12.2022 за №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Пунктом 1 зазначеної постанови встановлено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Як убачається з акта перевірки та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 00109740701 від 30.07.2024, підставою для збільшення грошового зобов`язання за платежем єдиний податок в розмірі 369414,80 грн стали висновки податкового органу про заниження позивачем загальної суми мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік в розмірі 369418,80 грн щодо земельної ділянки Височанської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області.
Так, позивач для здійснення господарської діяльності використовував земельні ділянки на території Височанської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області, що сторонами не заперечується.
Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій виданий Наказ від 22.12.2022 за №309 (далі - Перелік територій), яким відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що додається.
В розділі II Переліку територій "Території активних бойових дій", зокрема, в п. 2.10. вказано, що до таких відноситься вся територія Чернігівської області. Дата початку бойових дій - 24.02.2022. Дата завершення бойових дій - 03.04.2022.
Отже, Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за дорученням та на виконання повноважень визначених Кабінетом Міністрів України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, і до цих територій має застосовуватись пункт 69.15 Податкового кодексу України щодо не нарахування та не сплати загального мінімального податкового зобов`язання.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з моменту набуття чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, позивачу не повинно нараховуватись мінімальне податкове зобов`язання за земельну ділянку, яка знаходиться на території Височанської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.07.2024 за № 00109740701 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2024 за № 00109730701, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області № 00109730701 від 30.07.2024 підставою для збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем єдиний податок в розмірі 1497092,69 грн стали висновки податкового органу про заниження загальної суми мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік в розмірі 1497092,69 грн щодо земельної ділянки Попівської ОТГ Конотопського району Сумської області.
Вказані земельні ділянки Попівської ОТГ Конотопського району Сумської області не були визначені як території бойових дій або території, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
В ході судового розгляду справи ТОВ „Агро Вітчизна” не надано суду належних доказів, які підтверджують, що вказані земельні ділянки, визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника позивача на розпорядження Сумської обласної військової адміністрації № 321-ОД від 16.09.2022 «Про проведення суцільного розмінування території Конотопського, Охтирського та Сумського районів Сумської області» на підтвердження обставин засмічення земельних ділянок позивача вибухонебезпечними предметами, оскільки вказаний документ визначає порядок проведення розмінування на території Сумської області та не містить інформації щодо конкретних земельних ділянок, які були засмічені вибухонебезпечними предметами.
Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність висновків податкового органу про заниження суми мінімального податкового зобов`язання в розмірі 1497092,69 грн за рахунок безпідставного завищення фактично сплаченої суми податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок Попівської ОТГ Конотопського району Сумської області, з огляду на що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.07.2024 року № 00109730701 є обґрунтованим, прийнятим з урахуванням істотних обставин.
Доводи апеляційних скарг є безпідставними, спростовуються наведеним вище та на правомірність висновків суду першої інстанції не впливають.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Вітчизна”, Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі № 440/9764/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  27.05.2025