ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 р. 	Справа № 520/32515/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/32515/23
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% до 70% сум грошового забезпечення та не проведення при обчисленні підвищення перерахованої пенсії виходячи із 90% від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 р., відповідно до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, що діяв на час призначення пенсії;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 р. виходячи із 90% сум грошового забезпечення та у відповідності до довідки № 100/30218 (вих. № 33/41-5976 від 21.11.2022 р.);
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсії з 01.01.2016 р. по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії, в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення за вислугою років однією сумою без граничного обмеження суми виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправомірно не здійснив перерахунок пенсії позивача. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% до 70% сум грошового забезпечення та не проведення при обчисленні підвищення перерахованої пенсії виходячи із 90% від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 р.
Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 р. виходячи із 90% сум грошового забезпечення та у відповідності до довідки № 100/30218 (вих. № 33/41-5976 від 21.11.2022р.).
Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсії з 01.01.2016 р. по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії, в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення за вислугою років без граничного обмеження суми виплати.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 р. по справі №520/32515/23 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд не з?ясував з якого грошового забезпечення та в якому розмірі нараховується пенсія позивачу. Вказав, що на час звернення позивача з позовом пенсія обчислена з грошового забезпечення 17859,97 грн. відповідно до довідки №100/30218, яка видана станом на 05.03.2019 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року по справі №520/1629/23. Довідка про розмір грошового забезпечення видана станом на листопад 2019 року не зумовлює підстав для перерахунку пенсі позивача з 01.01.2016 р. Також зазначив, що спір у частині обмеження пенсії максимальним розміром ще не виник, а позовні вимоги є передчасними.
Позивачем відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду не надано.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарг, дійшла таких  висновків. 
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У зв?язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.08.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідач здійснив позивачу перерахунок пенсії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду №520/1629/23 від 27.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 у відповідності до довідки 100/30218 Державної установи «Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №33/41-5976 від 21.11.2022. 
Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 у відповідності до довідки 100/30218 Державної установи «Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №33/41-5976 від 21.11.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн (п?ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
Зазначене рішення набрало законної сили.
Окрім того, як установлено з матеріалів справи позивачу зменшено відсоткове значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення. Зокрема, з 01.01.2015 р.  – основний розмір пенсії становить – 90% грошового забезпечення (вислуга років 37), а починаючи з  01.01.2026 р. – основний розмір пенсії становить – 70% грошового забезпечення (вислуга років 37). 
Не погоджуючись із такими діями суб?єкта владних повноважень, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 90% грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення з 01.01.2016 є протиправними. Отже, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вирішив вийти за межі позовних вимог та зобов?язати відповідача перерахувати і виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення. Крім того, враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов?язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв?язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, – 100 процентів, до категорії 2, – 95 процентів.
Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.05.2014, до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри «90» замінено цифрами «80» та цифри «80» замінено цифрами «70» відповідно.
Таким чином, внесено зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.
При цьому, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Колегія суддів зазначає, що внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності військовослужбовцям є стаття 63 Закону № 2262-ХІІ.
Однак, вказаною статтею не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказана позиція узгоджується зі змістом рішення Верховного Суду від 04 лютого 2019 року по зразковій справі №240/5401/18, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, яка враховується судом при вирішенні даної справ відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Окрім того, Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі – Постанова №988) та постановою від 18 листопада 2015 року №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 частину четверту статті 63 Закону №2262-XII викладено у новій редакції: «Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв?язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України»
Таким чином, дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку позивачу з 01.01.2016 року є протиправними, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині виплати перерахованої пенсії без обмеження граничним розміром, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб?єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб?єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі – наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №825/1549/17, від 14.09.2020 року у справі №560/2120/20.
Таким чином, обов?язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб?єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Як свідчать матеріали справи, зокрема протокол перерахунку пенсії, підсумок пенсії позивача (з надбавками) становить 12501,98 грн., з 01.06.2023 – 15752,26 грн. Отже, судом не встановлено, що пенсія позивача була обмежена максимальним розміром.
Враховуючи, що відповідачем ще не проведено перерахунок пенсії позивача, то наразі відсутні підстави вважати, що під час виконання рішення суду у цій справі буде обмежено пенсію максимальним розміром.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що на час розгляду цієї справи права позивача у цій частині позовних вимог не порушені.
Суд зазначає, що передчасне задоволення даних вимог фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.
Також, у разі незгоди позивача з подальшими діями відповідача, останній не позбавлений права звернутися з захистом порушених прав з відповідним позовом до суду.
Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, колегія суддів доходить висновку, що вищевказані позовні вимоги не підлягають захисту судом і у їх задоволенні слід відмовити у зв?язку з передчасністю їх заявлення.
Таким чином, вимоги апеляційної скарги відповідача знайшли часткове підтвердження в цій частині позовних вимог.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що довідка про розмір грошового забезпечення видана станом на листопад 2019 року не зумовлює підстав для перерахунку пенсі позивача з 01.01.2016р., оскільки судом першої інстанції зобов`язано відповідача провести позивачу з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 р. виходячи із 90% сум грошового забезпечення та у відповідності до довідки № 100/30218, а не здійснити перерахунок на підставі довідки № 100/30218 з 01.01.2016 р. 
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з?ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга – частковому задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/32515/23 -  скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про зобов?язанння Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсії з 01.01.2016 р. по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії, в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення за вислугою років без граничного обмеження суми виплати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією з 01.01.2016 р. по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії, в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення за вислугою років.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. по справі №520/32515/23 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій