Номер провадження: 33/813/1058/25
Номер справи місцевого суду: 496/244/25 
Головуючий у першій інстанції Портна О. П. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       05.05.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Садаклієва Івана Ілліча 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Садаклієва Івана Ілліча
на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року 
встановив:
Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік та за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 05 січня 2025 року о 23.20 год. в 
с. В. Дальник по вул. Покровській, 31, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на узбіччя та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований поза межами проїзної частини. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, 05 січня 2025 року о 23.20 год.в с. В. Дальник повул.Покровській,31,водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів).Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Садаклієв І.І. просять скасувати постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За доводами апеляційної скарги матеріали справи, зокрема відеозаписи, долучені правоохоронцями, не містять відомостей, які б підтверджували, що за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. За версією сторони захисту, ввечері 05 січня 2025 року, будучи тверезим ОСОБА_1 , посварився з дружиною та близько 22:00 год, вирішив поїхати з дому та переночувати у знайомого, виїжджаючи з двору він не побачив інший транспортний засіб, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з іншим автомобілем, про що повідомив власника, та вони досягли домовленості самостійно врегулювати питання стосовно компенсації та відновлення транспортного засобу. Звертають увагу, що відповідно до відеозапису, наданого правоохоронцями, відеофіксація починається о 00:42 год 2021/01/05. Протоколи про адміністративні правопорушення та пояснення, ОСОБА_1 були підписані в службовому авто правоохоронців, при поганому освітленні та за вимогою поліцейських, які усупереч вимог законодавства, не ознайомили ОСОБА_1 з його права і обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Садаклієв І.І. підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення за доводами апеляційної скарги.
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Садаклієва І.І. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що стороною не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події за допомогою спеціального технічного засобу, алкотестеру, так і у закладі охорони здоров`я, наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для висловлення на його адресу такої вимоги, сторона захисту під сумнів не ставить, а також те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації. Постанова суду в частині наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, стороною захисту не оскаржується, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються. 
Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, сторона захисту посилається на відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували, що за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП, транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).
Наведені вище вимоги законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що його вина у скоєнні цього правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписами з місця події. Відхиливши доводи сторони захисту щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі, суд першої інстанції врахував, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зафіксованих та викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №577874 від 05 січня 2025 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «05 січня 2025 року о 23:20 год в с. В. Дальник по вул. Покровській, 31, водій керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний вище протокол ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності підписав без зауважень.
З відеозаписів, долучених до матеріалів справи убачається, що поліцейськими були виявлені транспортні засоби, які мали зовнішні механічні пошкодження, характерні для ДТП. Під час з`ясування обставин цієї події, ОСОБА_2 пояснив, що в його автомобіль в`їхав сусід ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ. Вказані обставини підтвердив також і ОСОБА_1 , при цьому у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, поліцейським запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. На початку розмови з поліцейським, ОСОБА_1 пояснив, що алкогольні напої вживав до ДТП, однак згодом змінив правову позицію, стверджуючи, що випив алкоголь вже після ДТП. Також за допомогою відеозапису зафіксовано, що поліцейськими було ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом протоколів про адміністративне правопорушення у салоні службового автомобіля правоохоронців, у якому в цей час працювало освітлення, яке давало практичну можливість ознайомитися зі змістом цих документів.
Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, причетного до ДТП, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних вище обставин, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, убачається, що під час з`ясування обставин справи, факт керування автомобілем до моменту ДТП ОСОБА_1 не заперечував, цю обставину також підтвердив ОСОБА_2 , власник транспортного засобу, з яким допустив зіткнення ОСОБА_1 . 
Вказані вище обставини, ОСОБА_2 також підтвердив правоохоронцям і у письмовій формі, надавши поліцейським письмові пояснення, з яких убачається, що 05 січня 2025 року близько 23:20 год він з дружиною знаходився на подвір`ї та почув звук зіткнення транспортних засобів та вийшов на вулицю і помітив, як в його автомобіль в`їхав 
 ОСОБА_1 на своєму автомобілі ВАЗ, який пояснив, що під час руху не впорався з керуванням та допустив зіткнення з його автомобілем. Під час спілкування з ним, він відчув від нього запах алкоголю (а.с. 5).
Вказані вище пояснення, як джерело доказу, стороною захисту не оспорюються. 
Отже, поза розумним сумнівом, зібрані у справі докази, вказують на те, що за обставин зафіксованих та викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . 
Крім того, факт керування ОСОБА_1 автомобілем до моменту з іншим транспортним засобом, сторона захисту не заперечує і в апеляційній скарзі. 
Тому, посилання на відсутність доказів на підтвердження наведеної вище обставини, як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, є необґрунтованими.
Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.
Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
Сама по собі та обставина, що на відеозаписах, долучених правоохоронцями до матеріалів справи, час та дата фіксації події, є відмінною від тієї, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не має правового значення, оскільки сторона захисту не ставить під сумнів ту обставину, що події, які зафіксовані за допомогою відеозапису стосуються саме тих обставин у зв`язку з якими відносно ОСОБА_1 були складені адміністративні матеріали. 
Фактичні дані, що містяться на DVD-диску, стороною захисту не спростовані, тому апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.
Посилання на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені законом, не є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді судом цієї справи (а.с.44-49), що відбувся і за участю його захисника Садаклієва І.І., отже 
ОСОБА_1 реалізував право користуватися юридичною допомогою адвоката, у тому числі під час апеляційного перегляду справи, отже, зазначене, не завадило йому реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.
Іншими доводами апеляційну скаргу не обґрунтовано.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                                         постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та його захисника Садаклієва Івана Ілліча залишити без задоволення.
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                                                         Ю.П. Лозко