ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 травня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/2236/24
Головуючий у першій інстанції – Бойко А.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/488/25

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Агропромисловий кооператив «Старосільський», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009»,

особи, які подали апеляційні скарги: Агропромисловий кооператив «Старосільський», ОСОБА_1 ,

на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 січня 2025 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 01.01.2025, м. Городня,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський» (далі за текстом – АПК «Старосільський») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» (далі за текстом - ТОВ «Агроальянс-2009»), в якому просила достроково розірвати укладений 27.05.2021 нею та АПК «Старосільський» договір оренди земельної ділянки площею 5,62 га кадастровий номер 7421480400:05:000:0382, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (натепер Чернігівського) р-ну Чернігівської обл., її цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, припинити право оренди цієї ділянки АПК «Старосільський», припинити речове право суборенди цієї земельної ділянки ТОВ «Агроальянс-2009» і відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана земельна ділянка на підставі державного акта на право власності належить ОСОБА_1 27.05.2021 нею та АПК «Старосільський» укладено договір оренди тієї ділянки строком на 7 років. На порушення пп. 9-14 договору оренди відповідачем орендна плата за 2021-2023 рр. не виплачувалась, тобто порушення прав позивача мало систематичний характер. Тому ОСОБА_1 на підставі ст. 141 ЗК України та ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» просить розірвати вищевказаний договір оренди та припинити наявне у АПК «Старосільський» право оренди земельної ділянки. 21.08.2024 АПК «Старосільський» здало належну позивачу земельну ділянку в суборенду ТОВ «Агроальянс-2009», що створило позивачу додаткові завади для повернення його власності.
Оскаржуваною ухвалою справу передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа № 908/1114/24 про банкрутство АПК «Старосільський», на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 КУзПБ. Постановляючи її, суд виходив з того, що урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
В апеляційній скарзі АПК «Старосільський» просить ухвалу суду І інстанції скасувати, провадження у справі закрити та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати. Доводи скарги зводяться до того, що відповідно до ст. 31 ЦПК України суд І інстанції має право передати справу до іншого суду, але виключно в межах юрисдикції цивільного судочинства, тоді як ст. 255 ЦПК України встановлює імперативний обов`язок для суду закривати провадження у справі, якщо позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому відсутні підстави для направлення справи на розгляд Господарського суду Запорізької області. 
ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду І інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду по суті. Доводи скарги зводяться до того, що суд дійшов помилкового висновку про те, що спір між сторонами є майновим і тому він має бути розглянутий господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство АПК «Старосільський».
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд доходить таких висновків.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 6,24 га кадастровий номер 7421480400:05:000:0382, розташованої на території Андріївської сільської ради Чернігівського (раніше – Городнянського) р-ну Чернігівської обл., її цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Це підтверджено копіями державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 630776 від 20.02.2006 (арк. 10) та витягу з Державного реєстру речових прав від 27.09.2024 № 396830067 (арк. 9 зворот).
27.05.2021 ОСОБА_1 (орендодавець) та АПК «Старосільський» (орендар) укладено договір оренди згаданої ділянки (копія договору на арк. 11-12). 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 відкрито провадження у справі № 908/1114/24 про банкрутство АПК «Старосільський», введено процедуру розпорядження майном боржника і розпорядником його майна призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. Постановою цього ж суду у цій же справі від 05.09.2024 АПК «Старосільський» визнано банкрутом і відкрито його ліквідаційну процедуру (копія постанови - арк. 37-38).
Аналіз встановлених у справі обставин і норм права, що регулюють спірні правовідносини, доводить суд такого.
Предметом спору у справі є дія договору оренди спірної земельної ділянки та чинність права АПК «Старосільський», відносно якого порушено справу про банкрутство, на її оренду. Отож рішення у цій справі вплине на розмір ліквідаційної маси АПК «Старосільський».
Частинами 1-4 ст. 62 КУзПБ визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. Об`єкт довірчої власності не може бути включено до ліквідаційної маси довірчого власника або довірчого засновника.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 131 того ж Кодексу, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури.
Відповідно до ч. 5 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до ст. 7 КУзПБ:
- господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (ч. 2);
- матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч. 3).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 орієнтує суди нижчих ланок на те, що з прийняттям КУзПБ законодавець змінив правила визначення юрисдикції таких спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог в межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції, задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї (п. 40).
З наведеного випливає, що після постановлення Господарським судом Запорізької області ухвали від 25.04.2024 про відкриття провадження у справі № 908/1114/24 про банкрутство АПК «Старосільський» ця справа стала бути підвідомчою Господарському суду Запорізької області.
Отже є хибними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ця справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції правильно встановивши, що справа підвідомча суду господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство АПК «Старосільський», постановив ухвалу про її передачу до Господарського суду Запорізької області з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 КУзПБ, але без дотримання наведених нижче норм права.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Передаючи справу за належною юрисдикцією до господарського суду, наслідком чого є відмова у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не зазначив про це у оскаржуваній ухвалі, проте цей недолік може бути виправлено шляхом постановлення ухвали в порядку ст. 269 ЦПК України. 
Не підлягають задоволенню вимоги АПК «Старосільський» про закриття провадження у справі, оскільки судом першої інстанції провадження у справі не відкривалося.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, судові витрати у зв`язку з переглядом оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку розподілу не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Агропромислового кооперативу «Старосільський» та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 січня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                          Судді: