ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року	Львів	Справа № 308/20515/24 пров. № А/857/12873/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року (головуючої судді: Наумової Н.В., місце ухвалення – м. Ужгород, дата складення повного тексту – 12.03.2025) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -
встановив:
ОСОБА_1 , 24.12.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3615052 від 06.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Обґрунтовує позов тим, що 06.12.2024 о 13:14:48 відносно ОСОБА_1 винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, згідно з якою 06.12.2024 о 13:04:27 в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30, водій керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, при цьому будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом). ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього у межах справи № 303/8508/23 винесено постанову Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про визнання його виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Зауважує, що про винесення вищевказаної постанови ОСОБА_1 відомо не було та 20.02.2024 за його дорученням повноважним на той час захисником подано письмові пояснення, у яких розгляд справи просили здійснювати без участі ОСОБА_1 . У порядку ст. 258 КУпАП постанова від 20.02.2024 ОСОБА_1 не вручалася, більше того 14 та 20 березня 2024 року відносно нього виносилися постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП та за ст. 121-5 КУпАП. Під час винесення відповідних постанов під час встановлення особи водія працівники поліції жодного разу не повідомляли ОСОБА_1 про позбавлення права керування транспортними засобами, відповідні відомості не відображаються станом і на сьогодні у застосунку «ДІЯ».
Враховуючи, що постанова від 20.02.2024 не була вручена позивачу та не доведена до його відома, позивач не мав змоги її оскаржити, оскільки не знав про її існування, така постанова наразі оскаржена в апеляційному порядку, вона не набрала законної сили у встановленому законом порядку, відтак станом на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не може вважатися позбавлений права керування транспортними засобами.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідач, 02.06.2025 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу відхилити.
Представник позивача, 02.06.2025 подав додаткові пояснення у справі, в яких просив апеляційну скаргу задовольнити, у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника апелянта в судовому засіданні та провести таке без його участі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постанови заступника командира 2 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Газда В.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3615052 від 06.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн за те, що 06.12.2024 о 13:04:27 год., в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, при цьому будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР – керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова серія ЕНА № 3615052 від 06.12.2024 є обґрунтована, прийнята у відповідності до положень чинного законодавства, відсутні підстави для її скасування.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що закон пов`язує притягнення до адміністративної відповідальність, яка передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2024 у справі № 303/8508/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13.01.2025 у справі № 303/8508/23 У задоволенні клопотання захисника-адвоката Андрейчука О.М. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року відмовлено. Отже, постанова у справі № 303/8508/23 набрала законної сили.
Щодо покликання позивача, що він не був обізнаний з постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2024 у справі № 303/8508/23, якою його позбавлено права на керування транспортним засобом строком на 1 рік, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними. Оскільки, Закарпатським апеляційним судом у постанові від 13.01.2025 у справі № 303/8508/23 встановлено, що ОСОБА_1 був особисто присутнім у судовому засіданні 20.02.2024 у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області при винесенні постанови про позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що позивачу було відомо про позбавлення його права керування транспортними засобам.
Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу постанови ЕНА № 3615052 від 06.12.2024, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 06.12.2024 керував автомобілем, однак був позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови серії ЕНА № 3615052 від 06.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року у справі № 308/20515/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  06.06.25