справа № 755/16915/24                                       головуючий у суді І інстанції Козачук О.М.
провадження № 33/824/2644/2024            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
   
21 травня 2025 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши апеляційну скаргу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поданою захисником - адвокатом Кузьміним Євгеном Олександровичем на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
притягнуто до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою суду, 05 березня 2025 року, ОСОБА_1 через захисника - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича подав апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку, яка не підписана кваліфікованим електронним цифровим підписом.
Постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2025 року, повернуто особі, яка її подала.
03 квітня 2025 року ОСОБА_1 через захисника - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, засобами електронного зв`язку подав повторно апеляційну скаргу через суд першої інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2025 року, повернуто особі, яка її подала.
24 квітня 2025 року ОСОБА_1 через захисника - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» втретє подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду. 
 
14 травня 2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу Київського апеляційного суду.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року апелянт зазначає, що судове засідання 22 січня 2025 року відбулось без захисника Кузьміна Євгена Олександровича. 05 березня 2025 року захисником було виявлено наявність оскаржуваного рішення, того ж дня подана апеляційна скарга. Разом з тим вважає що суд апеляційної інстанції помилково повернув апеляційні скарги подані 05.03.2025 року та 02.04.2025 року,  а тому вважає що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.
Розглянувши дане клопотання, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, зважаючи на таке.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята Дніпровським районним судом міста Києва 22 січня  2025 року ( а.с. 32).
 В матеріалах справи міститься клопотання  від захисника  ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. про відкладення розгляду справипризначену 09. 12.2024 року у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях, що свідчить про його обізнаність про розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 . 
Відповідно до судової повістки від 17.12.2025 року про виклик до суду, ОСОБА_1 повідомлено про розгляд адміністративної справи № 755/16915/24 на 22 січня 2025 року о 10:45 (а.с.30). Разом з тим повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва. Отже апелянт, належним чином про час, дату та місце розгляду справи для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист повідомлявся. 
Виходячи з вищезазначеного, у даній справі перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався з 22 січня 2025 року та закінчився 31 січня 2025 року. Апелянтом апеляційна скарга подана вперше 05 березня 2025 року.
Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з моменту винесення такої постанови судом, а не з моменту ознайомлення особи з такою постановою чи оприлюдненням її тексту в ЄДРСР.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин
При цьому слід зауважити, що, розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, причини які апелянт зазначає в апеляційній скарзі, щодо пропуску строку не є поважними, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання   ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постановиДніпровського районного суду міста Києва, тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року - відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданою захисником - адвокатом Кузьміним Євгеном Олександровичем на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року -повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 Р.В. Березовенко