ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р.	Справа № 520/36815/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 10.01.25 року у справі № 520/36815/23
          за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області     
          до  акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод "Світло Шахтаря"          
          про стягнення заборгованості, визнання протиправними дій
          та за зустрічним позовом акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод                               "Світло Шахтаря" 
           до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
            про визнання  протиправними дій
                    
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод "Світло Шахтаря", в якій просило суд стягнути з акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                                                     ( НОМЕР_1 в ХОУ AT «Ощадбанк» МФО 351823 код ЄДРПОУ                     14099344) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових                       пенсій за період з вересня по листопад 2023 в сумі 1117458,35 грн.
Акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з зустрічною  позовною  заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просило суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо складання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на                      інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв,                             робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України щодо акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод "Світло Шахтаря". 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря» до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій. Прийнято до спільного розгляду із первісним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря»                         про стягнення заборгованості зустрічну позовну заяву акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря» до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  про визнання протиправними дій. Вирішено перейти до розгляду об`єднаних первісного та зустрічного позовів у справі №520/36815/23/23 за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025                                   року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській                       області  заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1121735 (один мільйон сто двадцять одну тисячу сімсот тридцять п`ять) грн. 67 коп. 
У задоволенні зустрічного адміністративного позову Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій відмовлено.
Акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря»,                       не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10  січня 2025 року у справі №520/36815/23 повністю і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  до акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» відмовити повністю. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду у справі, що розглядалася, є незаконним та підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права; недоведеністю обставин, що мають значення для справи в частині підтвердження суми заборгованості відповідача; неповним з`ясуванням судом обставин справи. Зазначає, що позивачем не в повному обсязі надано до матеріалів справи докази понесених витрат - первинних документів, платіжних доручень тощо. Вказує, що пенсії в Україні виплачуються як в грошовому вигляді особисто в руки фізичній особі, так і шляхом перерахування на банківський рахунок пенсіонеру. При цьому, з моменту виплати і до пред`явлення позову вже пройшло декілька місяців і за цей час людина могла померти, переїхати в інший регіон тощо. Отже, сума пенсії могла бути не доставлена фізичній особі та повернута позивачу. Посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у справах №826/16544/17, №818/450/17. Вважає, що  вирішення по суті спору про стягнення заборгованості неможливе без підтвердження її розміру за заявлений період в розрізі кожного пенсіонера; без документального підтвердження фактично понесених витрат та перевірки піднятих вище питань по кожному пенсіонеру. Зазначає, що оскільки відповідач не був поінформований належним чином про розмір витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених  на пільгових умовах, які він має обов`язок відшкодувати, в задоволенні позову слід відмовити, що відповідає правовим висновкам, зробленим у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі №500/147/20. Також зазначає, що наявні інші зауваження до розрахунків фактичних витрат. Вказує, що в сукупності, виявлені недоліки та відсутність доказів, дають підстави стверджувати, що сума позовних вимог на сьогоднішній день є непідтвердженою, а  отже не може бути стягнута з відповідача в повному обсязі, натомість суд першої  інстанції дійшов передчасних висновків про стягнення заборгованості в зв`язку з не з`ясуванням усіх обставин справи та доказів, що спричинило ухвалення незаконного по суті рішення. Зазначає, що наявність розрахунку органу Пенсійного фонду щодо фактичних витрат на виплату  та доставку пенсій не є безумовною підставою для стягнення відшкодування витрат  на виплату і доставку пенсій в сумі, вказаній у розрахунку, про що зазначено в постанові Верховного суду від 20.12.2018 року у справі                          №К/9901/60929/18.
Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року без змін. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало до Другого апеляційного адміністративного суду додаткові пояснення у справі, в яких висловило свої обґрунтування щодо обставин даної справи. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що  Акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря», код ЄДРПОУ 00165712, є юридичною особою, в силу ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, взяте на облік платником єдиного внеску в органі Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова 14.02.1991, реєстраційний номер 0013.
За акціонерним товариством «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» обліковувалась заборгованість по фактичним витратам на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 1117458, 35 грн.
Оскільки неперерахування коштів до Пенсійного фонду України може привести до виникнення заборгованості з виплат пенсій, що завдає шкоди Пенсійному фонду України та державі в цілому, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою щодо стягнення з акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод» Світло Шахтаря» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня по листопад 2023 в сумі 1117458, 35 грн.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря»  про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за первісним позовом, як такі, що підлягають задоволенню, а натомість позовні вимоги акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» за зустрічним позовом є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим задоволенню                      не підлягають.
Надаючи правову оцінку обставинам даної справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Приписами ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII).
Статтею 13 Закону №1788-XII визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до п. "а" ст.13 Закону №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до п.п. "б"-"з" ст.13 Закону №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно зі ст.3 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.
Відповідно до п.2 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1, від 19.12.2003 (далі по тексту - Інструкція №21-1).
Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-IV:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону №1788-XII та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.
Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Відповідно до п.6.4. Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, (п.6.7 Інструкції №21-1).
Зазначені норми чинного законодавства передбачають наявність у підприємств обов`язку відшкодовувати Пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам таких підприємств.
При цьому, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Таким чином, враховуючи наведене вище, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції 21-1, є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за Списками №1 та №2.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 січня 2021 року у справі №640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Отже, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є підставою для стягнення заборгованості.
Викладене вище свідчить про обов`язок підприємств та організацій здійснювати покриття Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1 та Списком №2.
Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд в постановах від 14 вересня 2022 у справі №817/1943/17, та від 26 жовтня 2022 у справі №812/1231/17.
Як встановлено з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було складено та направлено на адресу підприємства розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, копії яких містяться в матеріалах даної справи. 
Згідно  із листом від 06.09.2023 року (т.1, а.с.57) за період вересень 2023 року за Списком 1 сума заборгованості складає 247228,54 грн. Надано додатки від 05.09.2023 № 23950/03-16-506 на суму 68140 грн., від 06.09.2023 № 24124/03-06-08 на суму 68140 грн., від 06.09.2023 № 24124/03-16-08 на суму 68140,65 грн., від 03.08.2023 № 20302/03-16-23 на суму 68100 грн.
Також згідно із листом від 06.09.2023 року (т.1, а.с.63) за Списком 2 за вересень 2023 року сума до сплати складає 112094,76 грн. Надано додатки від 05.09.2023 № 23950/03-16-520 на суму 26407,79 грн., від 05.09.2023 № 23950/03-16-520 на суму 26407,79 грн., від 03.08.2023 №20302/03-16-09 на суму 302566,30 грн., від 06.07.2023 № 2000-0606/8/76682/5 на суму 2651,09 грн.
Згідно із листом від 04.10.2023 року (т.1, а.с.43) за період жовтень 2023 року за Списком 1 сума заборгованості складає 247160,94 грн. та надані додатки від 03.10.2023 № 27656/03-16-43 на суму 87441,28 грн.
Згідно із листом від 04.10.2023 року (т.1, а.с.47) за період жовтень 2023 року за Списком               2 сума заборгованості складає 130517,07 грн. Надано додатки від 04.10.2023 № 27819/03-16-65 на суму 18124,82 грн., від 03.10.2023 № 27684/03-16-44 на суму 31791,09 грн., від 06.06.2023 № 2000-0606-8/76482/2 на суму 38250,55 грн., № 20302/03-16-09 на суму 30266,39 грн., від 03.10.2023 № 27684/03-16-44 на суму 31791,09 грн., від 05.05.2023 № 10270/03-16-15 на суму 4472,79 грн., від 04.10.2023 № 27819/03-16-65 на суму 18124,82 грн.
Згідно із листом від 04.10.2023 року (т.1, а.с.43) за період жовтень 2023 року за Списком 1 сума заборгованості складає 247160,94 грн. Надано додатки від 03.10.2023 № 27656/03-16-43 на суму 87441,28 грн.
За листопад 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було надано розрахунки за Списком № 1 на суму 242043,13 грн. (т.1, а.с.16): від 21.07.2023 № 19043/03-16-2 на суму 2886,61 грн.; від 03.08.2023 № 20364/03-16/49 на суму 24403,69 грн.; від 03.08.2023 № 20364/03-16/97 на суму 5463,48 грн.; від 03.08.2023 № 20364/03-16/89 на суму 17384,76 грн.; від 06.09.2023 № 24124/03-16-08 на суму 68140,65 грн.; від 03.01.2023 №2000-06078/632 на суму 8428,76 грн.; від 03.10.2023 № 27656/03-16-43 на суму 87441,28 грн.; від 16.03.2023 № 7998/Р на суму 2802,57 грн.
За Списком №2 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було надано розрахунки  на суму 138413,91 грн. (т.1, а.с.28): від 11.10.2023 № 28757/03-16/1 на суму 4678,18 грн.; від 11.10.2023 № 28757/03-16/2 на суму 3925,93 грн.; від 02.11.2023 № 31851/03-16/504 на суму 25988,34 грн.; від 02.11.2023 № 31854/03-16-69 на суму 17649,43 грн.; № 17017/03-16-08 на суму 44983,62 грн.; від 05.06.2023 № 13598/03-16-40 на суму 13901,49 грн.; від 05.05.2023 № 10270/03-16-15 на суму 4472,79 грн.; від 03.05.2023 № 2000-06078/56620 на суму 192,80 грн.; від 03.10.2023 № 27684/03-16-44 на суму 31791,09 грн.; від 02.11.2023 № 31854/03-16-69 на суму 17649,43 грн.; від 06.06.2023 № 2000-0606-8/76482/1 на суму 38250,55 грн.; від 14.03.2023 № 7476/Р на суму 3191,85 грн.
Колегія суддів, зазначає, що у зв`язку зі змінами розміру пенсій Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направляло до відповідача лист про нарахування за січень 2023 від 13.01.2023 № 2000-0606-8/6404 за Списком №1 до сплати 283561,32 грн. та лист за січень 2023 року від 13.01.2023 №2000-0606-8/6388 на суму 215681,16 грн. та розрахунки.
Відповідач отримав вказані документи 19.01.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням 6108204714298.
Окрім того, колегія суддів враховує пояснення позивача, надані під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, щодо пенсіонерів, які перебувають на обліку у позивача із зазначенням обставин того, що зазначеним особам були призначені пільгові пенсії, у зв`язку з тим, що підприємство самостійно здійснило атестацію  цих місць, а працівникам, які працюють в цих умовах, надав довідки за Формою 5, які є підставою для призначення пільгових пенсій.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачем у даній справі не було надано належних обґрунтувань щодо невідповідності наданих позивачем доказів, або зазначення в них неправдивих відомостей.
Обставини того, що вказані у розрахунках пенсіонери отримали право на пільгові пенсії за відповідними списками під час праці на підприємстві позивача відповідачем фактично не заперечується. 
Колегія суддів враховує, що відповідно до приписів згаданої вище Інструкції №21-1 позивач мав надати саме розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
З матеріалів справи вставлено, що такі вимоги Інструкції №21-1 позивачем дотримано.
Належних доказів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, особам визначених в таких розрахунках, не надано до суду.
Колегія суддів зазначає, що доводи Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» у даній справі стосовно протиправності розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій фактично стосувалися відмінності у кількості зазначених пенсіонерів та відмінностях сум, вказаних пенсійним органом, що на думку товариства є свідченням протиправності таких розрахунків фактичних витрат за спірний період.
Водночас, аналізуючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що відмінності у направлених розрахунках в розрізі пенсіонерів та в розрізі сум витрат пов`язані із тим, що такі розрахунки формуються після отримання пенсійним органом інформації стосовно кожного пенсіонера окремо. Також відмінності у кількості пенсіонерів та у сумах зазначених у розрахунках, обумовлені існуванням перерахунків за минулі періоди, що обліковується окремими рядками у листах та враховується в загальну суму.
Слід зазначити, що фактично відповідач не надав конкретних та обґрунтованих пояснень щодо того, в чому саме полягає протиправність таких розрахунків, посилаючись, зокрема, на відсутність можливості зрозуміти зміст та порядок формування таких розрахунків, враховуючи їх арифметичні відмінності, неможливість ідентифікації зазначених цифр.
Перерахування пенсій здійснювалося через відділення АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрпошта», ОТП Банк, Банк Восток, що підтверджується відповідними листами цих установ із підтвердженням отримання коштів на виплату пільгових пенсій, а розміри призначеної і фактично отриманої пенсії довідками про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії в розрізі кожного пенсіонера                                            (т.2, а.с.226-234, т.3, а.с.3-54), а відтак колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо                             не підтвердження позивачем обставин понесення витрат на виплату та доставку пенсії. 
Щодо висловлених посилань відповідача у ході апеляційного перегляду даної справи  про те, що ним направлялися запити до Міністерства юстиції України, та за результатами розгляду запитів встановлено, що пенсіонер ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запис не зрозумілий (не виявлено актових записів про смерть), але в подальших розрахунках                   ці пенсіонери відсутні, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно наданих позивачем письмових пояснень до суду апеляційної інстанції                     встановлено, що ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , то згідно записів трудової книжки він працював крановщиком у період з 04.2004 по 05.2005 року та з 05.2009-04.2022 року на підприємстві відповідача.  Згідно відомостей Єдиного державного реєстру застрахованих осіб акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» нараховувало йому заробітну платню та сплачувало податки (форма ОК-5). 07.08.2023 року ОСОБА_1 особисто звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області з заявою про перерахунок пенсії, заява за №8961 від 07.08.2023, ним підписана особисто. Підставою для перерахунку пенсії послугував витяг з наказу за №144 від 02.07.2023 Міністерства оборони України, в якому командир військової частини НОМЕР_3 , повідомляє, що ОСОБА_1 служив у військовій частині НОМЕР_3 старшим водієм машиністом заправної машини 2 роки 4 місяця 10 днів та був звільнений у запас наказом командира від 30.06.2023 за № 55-РС.14.04.2024 позивач звернувся до Зміївського відділу державної реєстрації акті цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з запитом про надання копії актового запису про смерть № 4 від 11.08.2008. Відповіді на даний час не отримано.  Відомостей про смерть ОСОБА_1 , як зазначив позивач, у Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області не має 
Стосовно пенсіонерів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то позивач в пояснених зазначив, що відповідач  не вказує період, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не виплачувало пенсію. ОСОБА_2  призначена пенсія 02.06.2022 і буде виплачуватися до 01.06.2027, у листопаді, грудні 2023 року пенсія виплачувалась, грудень 2023- 4 654,65 грн. січні 2024 - 4 654, 65 + за липень 2023 року 4 654,62 грн. ОСОБА_3 , пенсія призначена з липня 2023 року і буде виплачуватися до липня 2028 року, виплачена у грудні 2023 - 5 095,22 грн., січні 2024 - 5 095,22 грн., лютий 2024 - 5 123,58 грн. Позивачем в підтвердження наведеного надано  копію трудову книжку ОСОБА_1 , витяг з наказу №144 від 02.07.2023, ОК-5, витяги з відомостей на зарахування пенсiй та соціальних допомог за перiод з грудня 2023 по лютий 2024 року на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відтак, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає слушними доводи, висловлені позивачем в його письмових поясненнях, а відтак необґрунтованими посилання відповідача                    про те, що підприємству відповідача були подані у період з вересня по листопад 2023 року розрахунки на пенсіонерів, які померли.
Таким чином, враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що розрахунки щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період в загальному розмірі                      1117458, 35 грн. є такими, що підлягають сплаті відповідачем.
При цьому, як встановлено з матеріалів справи, сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у строки, встановлені Інструкцією №21-1, відповідачем не була сплачена.
Належних доказів сплати такої суми заборгованості, виконання обов`язку в інший спосіб, припинення існування такого обов`язку з будь-яких підстав відповідачем не було надано, тобто, в добровільному порядку вона не відшкодована, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Як вже зазначалося вище, підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є відповідний розрахунок, складений згідно вимог Інструкції №21-1, а відтак підтвердження факту виплати таких пенсій не є обов`язковим.
Приписами Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено обов`язку  надання пенсійним органом відповідачу доказів того, що пільгові пенсії були виплачені пенсіонерам своєчасно. 
Окрім того, приписи Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не регулюють публічно - правові правовідносини між позивачем та відповідачем                       по відшкодуванню пільгових пенсій, тому відсутні підстави для використання його норм у спірних відносинах.
Посилання скаржника на те, що оскільки відповідач не був поінформований належним чином про розмір витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які він має обов`язок відшкодувати, в задоволенні позову слід відмовити,  є необґрунтованими, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, які стверджують                       про протилежне.
Враховуючи наведені вище висновки суду, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог зустрічного позову акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Колегія суддів вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було дотримано вимоги ч.2 ст.77 КАС України, натомість акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", враховуючи приписи ч.1 ст.77 КАС України, не було доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за первісним позовом, як таких, що підлягають задоволенню, а натомість позовні вимоги акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» за зустрічним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище висновків, доводи скаржника про те, що, як на його думку, виявлені недоліки та відсутність доказів дають підстави стверджувати, що сума позовних вимог на сьогоднішній день є непідтвердженою, а отже не може бути стягнута з відповідача в повному обсязі, а суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про стягнення заборгованості в зв`язку з нез`ясуванням усіх обставин справи та доказів, що спричинило ухвалення незаконного по суті рішення,  є необґрунтованими та такими, що не знайшли достовірного підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, викладені в його судових рішеннях у справах №826/16544/17, №818/450/17, у судовому рішенні від 20.12.2018 (адміністративне провадження №К/9901/60929/18), то, враховуючи характер спірних відносин              у даній справі, встановлені судом обставини, та наведені вище висновки суду апеляційної інстанції, зазначені правові позиції суду касаційної інстанції не впливають на вирішення даної справи.
Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки, викладені у постанові                            Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі №500/147/20, колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи приписи ч.5 ст.242 КАС України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких                          вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення,              його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на                            засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих                          обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити                  апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої     інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у даній справі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи,                             які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Харківський  машинобудівний завод "Світло Шахтаря"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 по справі № 520/36815/23  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  28.04.2025 року