Ухвала       
 
03 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/1281/25
провадження № 61-6630зно25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом (нововиявленими обставинами) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району                    м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.
 
Деснянський районний суд м. Києва рішення від 07 березня 2025 року в задоволенні позову відмовив.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Київський апеляційний суд ухвалою від 26 березня 2025 року визнав, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року, є зловживанням процесуальними правами; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане судове рішення визнав неподаною та повернув заявнику.
 
21 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року у цій справі.
 
Верховний Суд ухвалою від 22 квітня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року у цій справі.
 
26 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).
 
Верховний Суд ухвалою від 29 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом (нововиявленими обставинами) повернув заявнику.
 
12 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).
 
Верховний Суд ухвалою від 19 травня 2025 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 року. Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом (нововиявленими обставинами) залишив без розгляду.
 
23 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).
 
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.
 
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
 
За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі             № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
 
Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.
 
Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява                                  № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).
 
Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду                        від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).
 
У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, інших учасників справи, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні процесуального документа.
 
Зокрема, заявник зазначає:
 
«Я вже вкотре намагаюсь «достукатись» і добитись СПРАВЕДЛИВОСТІ навіть на 0,00001 %, але у КЦС мабуть таких суддів уви НЕМАЄ... режими влади таких @... у судовій владі вони мабуть тримають, щоб сере захистити від простих людей», «вищевказаний суддя…», «…це ж наочний ЗЛОЧИН, якщо знову ці ж судді будуть розглядати і вирішувати цю заяву. Вам це зрозуміло чи у вас проблемКа?... може пояснити?», «…щоб вам показати ставлення «цього» до вимог КУ…» «…А вищевказаний суддя пише ... ДОБРЕ Ж ЦЕЙ @... влаштувався - це наочний зв`язок влади з суддями і він перед вами (це ухвала), а простий народ їм точно до @...) - ось, що там написано…», «… але ж «цей» (словєй нормальних його охарактеризувати в мене немає) - він або спеціально не змінює с/рішення або не ухвалює нове суд.рішення, щоб потім приховано «послати» скаржника. Але він забуває, що він ЗОБОВ`ЯЗАНИЙ забезпечувати права людини (ст.3 КУ), а мої права НЕПОРУШНІ (ст.21 КУ) і якщо я про них заявив подавши кас.скаргу чи заяву про перегляд…, то це стає його ОБОВ`ЯЗКОМ... уви він це не виконує, що є НАЙ-БРУТАЛЬНІШИМ правопорушенням і ЦПКУ (напів-корумпований) його від відповідальності не збереже…», «…окремо зупинюсь на нелицеприємних висловлюваннях про особу (це вищевказаний суддя)…» (мову оригіналу збережено).
 
Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
 
Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим його заяву необхідно залишити без розгляду.
 
Крім того Верховний Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/1281/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.
 
Керуючись статтями 12, 43, 44, 260, 263 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року у справі № 754/1281/25.
 
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 754/1281/25 2025 року залишити без розгляду.
 
Попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/1281/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев