ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №314/5940/24                        Головуючий в 1 інст. Кіяшко В.О.
Провадження №33/807/606/25                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 травня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Тивоненка Д.Р., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тивоненка Д.Р. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , інші відомості в матеріалах справи відсутні, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191578, 08 грудня 2024 року о 14:00 год., водій ОСОБА_1 , на трасі м-18, Харків-Сімферополь, 263 км, керував тз SSANG YONG д.н.з. НОМЕР_1 , який не мав права керування таким ТЗ, правопорушення вчинено повторно протягом року 22 грудня 2023 року був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Даними діями порушено вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції в частинні позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортним засобом строком на 5 років, адвокат Тивоненко Д.Р. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального і процесуального права. 
Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи, невірно оцінив докази, внаслідок чого виніс необґрунтоване рішення, оскільки ОСОБА_1 ніколи не отримував посвідчення водія, а отже не мав права керування транспортними засобами. 
Посилаючись на п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вважає, що ОСОБА_1 не можна позбавити права керування транспортними засобами, оскільки таке право йому не надано.
Просить скасувати постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2025 року в частинні позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 5 років.
Окрім вимог щодо скасування вказаної постанови суду, просить поновити строку апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1  про розгляд справи судом не повідомлявся, участі під час розгляду справи не приймав, проходить військову службу в ЗСУ. Копію оскаржуваної постанови за місцем реєстрації ОСОБА_1 отримали його батьки, однак через його участь у бойових діях в 2025 році, останній особисто не зміг ознайомитися з оскаржуваним рішенням та вчасно звернутися до апеляційного суду з апеляційною скарго.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суддя апеляційного суду приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено. 
Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити апелянту строк апеляційного оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2025 року.
Суддя апеляційного суду, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду змінити.
Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом доведеними обставин, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191578 від 08 грудня 2024 року;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рухі, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1141756 від 22 грудня 2023 року;
- довідкою інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції Запорізькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 має повторність за ст. 126 КУпАП;
- рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП.;
- реєстраційною карткою ТЗ;
- відеозаписом події від 8 грудня 2024 року.
Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191578 від 8 грудня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що він 08 грудня 2024 року о 14:00 год. на трасі м-18, Харків-Сімферополь, 263 км, керував тз SSANG YONG д.н.з. НОМЕР_1 , який не мав права керування таким ТЗ, правопорушення вчинено повторно протягом року 22 грудня 2023 року був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Даними діями порушено вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху. 
З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1141756 від 22 грудня 2023 року, яка завірена належним чином вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що мало місце 22 грудня 2023 року о 12.00 год. (а.с. 4);
Відповідно до довідки інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, згідно бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 5);
Дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відсутність заперечень з боку водія щодо відсутності у нього посвідчення водія та притягнення раніше до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю посвідчення водія.
Отже, доводи сторони захисту, про відсутність у ОСОБА_1 прав на керування транспортним засобом, є підтвердженим.
Таким чином заслуговують на увагу доводи сторони захисту про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом як до особи, яка не має посвідчення водія на права керування транспортним засобом.
Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Суд першої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, проігнорував викладену у зазначеній вище Постанові позицію.
Беручи до уваги те, що матеріали справи містять відомості про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував, накладене на нього додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами підлягає виключенню.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Тивоненка Д.Р. підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Тивоненку Данилу Руслановичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Тивоненка Данила Руслановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, змінити.
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 314/5940/24