ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/3208/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:
позивача - Бєляя В. О. (адвокат),
відповідача-1 - Васильєвої С. М. (у порядку самопредставництва),
відповідача-2 - Стратюка А. О. (у порядку самопредставництва),
відповідача-3 - Шевчук-Мельниченко О. П. (у порядку самопредставництва),

розглянув касаційні скарги Київської міської ради та Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Реал Груп"
до: 1) Київської міської ради, 2) Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд", 3) Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області
про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок та рішень про державну реєстрацію речових прав.

Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Реал Груп" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - КМР), Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" (далі - КО "Київзеленбуд") та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру), щоб в судовому порядку:
- визнати протиправним та скасувати рішення КМР II сесії IX скликання від 13.07.2023 №  7004/7045 "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва";
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, площею 0,1549 га на вулиці І. Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва у Державному земельному кадастрі;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, площею 0,0644 га на вулиці І. Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва у Державному земельному кадастрі;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014127 від 24.08.2023, яким за КМР (код ЄДРПОУ: 22883141), зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, номер відомостей про речове право: 51489262;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014127 від 24.08.2023, яким за КО "Київзеленбуд" (код ЄДРПОУ: 03362123), зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, номер запису про інше речове право: 51489307;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014365 від 24.08.2023, яким за КМР (код ЄДРПОУ: 22883141), зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, номер відомостей про речове право: 51489466;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014365 від 24.08.2023, яким за КО "Київзеленбуд" (код ЄДРПОУ: 03362123) зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, номер запису про інше речове право: 51489488.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 (суддя Мудрий С. М.) в позові відмовлено повністю.
4. В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) не мало оформленого права оренди чи власності на спірну земельну ділянку, а власник землі - територіальна громада в особі КМР - не виразила дійсну волю на відведення усієї земельної ділянки у користування чи власність Товариства, суд першої інстанції визнав необґрунтованими доводи позивача про одночасний перехід права на землю у зв`язку із переходом права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на ній на підставі статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 377 ЦК України. Крім того суд першої інстанції зазначив, що позивач не вчинив всієї процедури передбаченої статті 123 ЗК України для отримання рішення про надання земельної ділянки у користування та набуття права користування земельною ділянкою, тому право користування чи право власності на земельну ділянку у позивача відсутнє, оскільки з моменту передачі нерухомого майна за договором купівлі-продажу до моменту звернення з позовом до суду позивачем не оформлено право користування чи право власності на земельну ділянку. Позивач також обрав не ефективний спосіб захисту порушеного права.
5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 (судді: Сибіга О. М. - головуючий, Станік С. Р., Михальська Ю .Б.) рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 скасовано; прийняти нове рішення, яким позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення КМР II сесії IX скликання від 13.07.2023 № 7004/7045 "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва"; скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, площею 0,1549 га на вулиці І. Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва у Державному земельному кадастрі; скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, площею 0,0644 га на вулиці І. Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва у Державному земельному кадастрі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014127 від 24.08.2023, яким за КМР (код ЄДРПОУ: 22883141), зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, номер відомостей про речове право: 51489262; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014127 від 24.08.2023, яким за КО "Київзеленбуд" (код ЄДРПОУ: 03362123), зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, номер запису про інше речове право: 51489307; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014365 від 24.08.2023, яким за КМР (код ЄДРПОУ: 22883141), зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, номер відомостей про речове право: 51489466; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69014365 від 24.08.2023, яким за КО "Київзеленбуд" (код ЄДРПОУ: 03362123) зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, номер запису про інше речове право: 51489488.
6. Суд апеляційної інстанції, посилаючись на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, а також принцип "належного урядування", дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення КМР II сесії IX скликання від 13.07.2023 № 7004/7045 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення за встановлених колегією суддів апеляційної інстанції обставин. Посилаючись на положення частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скасування державної реєстрації земельних ділянок кадастровий номер 8000000000:79:046:0007 площею 0,1549 га та кадастровий номер 8000000000:79:046:0008 площею 0,0644 га на вулиці І.  Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва у Державному земельному кадастрі, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ці земельні ділянки, а також скасування рішень про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів позивача. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
7. У касаційних скаргах КМР та КО "Київзеленбуд" просять скасувати постанову Північного господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 910/3208/24 повністю, рішення Господарського суду м. Києва від 25.06.2024 у справі № 910/3208/24 залишити в силі.
Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги
8. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржники посилаються на неправильне застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, а саме:
1)          норми статей 16, 21 ЦК України застосовані судом апеляційної інстанції без урахування правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 10.01.2023 у справі №  297/2159/17, від 15.07.2021 у справі № 924/48/19, від 26.08.2021 у справі № 924/949/20, від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18, від 13.10.2020 у справі № 911/1413/19, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі №  910/21404/17, а саме, "в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами. Крім того, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі";
2)          норма статті 123 ЗК України застосована судом апеляційної інстанції без врахування правових висновків Верховного Суду у постановах від 18.05.2022 у справі № 154/3345/16, від 28.09.2021 у справі № 815/6942/17, 28.09.2021 у справі № 462/4395/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16, від 11.12.2019 у справі № 814/1241/16, від 15.09.2020 у справі № 815/3055/17, а саме про "вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", без врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 про те, що "чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі", а також без врахування правового висновку Верховного Суду у постанові від 11.11.2020 у справі № 2340/4382/18, згідно з яким "неприйняття місцевою радою жодного рішення за результатами розгляду клопотання особи у строк, закріплений ЗК України, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує його конституційні права щодо розгляду його звернення органом місцевого самоврядування";
3)          норма статті 120 ЗК України застосована судом апеляційної інстанції без врахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 173/1744/19 відповідно до якого "особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній";
4)          норми статті 79-1 та статті 125 ЗК України застосовані судом апеляційної інстанції без урахування правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 20.05.2022 у справі № 802/1840/18-а, від 04.05.2022 у справі № 817/154/18, від 27.07.2022 у справі № 640/10412/21, відповідно до якого "державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також про те, що "прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку";
5)          норми статті З ЦК України, статті 123 ЗК України застосовано судом апеляційної інстанції без урахування правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 917/1283/21, від 09.08.2023 у справі № 922/1715/22, від 19.03.2024 у справі № 910/4293/22 щодо принципу заборони суперечливої поведінки, яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, а також без врахування правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, а саме "якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду";
6)          порушено загальні вимоги норми статей 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238, 282 ГПК України, якими визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), з наданням оцінки всім аргументам учасників справи; згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 909/1089/20 за подібних правовідносин "дослідженню підлягає чи дійсно на земельній ділянці, яка надана у власність особі знаходиться майно, право власності на яке набув позивач, оскільки такі обставини мають бути належним чином досліджені та підтверджені, зважаючи на те, що відповідач та третя особа стверджують про відсутність на спірній земельній ділянці будь-якого майна позивача. Відповідь на наявні у сторін зустрічні та протилежні аргументи щодо зазначених обставин, які є основними у контексті заявлених позовних вимог, є суттєвими під час розгляду справи судом".
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
9. Товариство у відзивах на касаційні скарги просить залишити їх без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваній постанові.
ГУ Держгеокадастру у відзивах на касаційні скарги просить їх задовольнити: постанову Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі №  910/3208/24 скасувати, а рішення Господарського суду м. Києва від 25.06.2024 у справі №  910/3208/24 залишити в силі.
Розгляд справи Верховним Судом 
10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою КМР на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі № 910/3208/24 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 18.03.2025.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою КО "Київзеленбуд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі № 910/3208/24 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 18.03.2025.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2025 розгляд касаційних скарг КМР та КО "Київзеленбуд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі № 910/3208/24 відкладено на 01.04.2025.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
11. 30.03.2012 на підставі Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), рішення Печерської районної у місті Києві ради від 17.09.2009 № 9 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва, пункту 4 Програми приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2011-2012 роки, затвердженої рішенням КМР від 31.03.2011 № 100/5487 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) (продавець) та Товариством (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель № 27/12, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О. М, зареєстрований в реєстрі за № 845, за умовами якого:
- продавець продав, а покупець купив нежилі будівлі загальною площею 1532,60 м^2, які розташовані на земельній ділянці площею 4897,51 м^2, обліковий код ділянки 79:046:001, в тому числі: склад матеріалів (літера Б) площею 237,30 м^2, склад матеріалів (літера Б1) площею 44,20 м^2, склад матеріалів (літера Б2) площею 40,30 м^2, будівля столярної майстерні, ремонтно-механічна майстерня, центральний склад (літери В, в, В2, ВЗ), площею 961,60 м^2, склад сипучих матеріалів (літера Ж) площею 74,60 м^2, навіс (літера Ж1) площею 141,30 м^2, сушильні камери (літера Ж2) площею 21,90 м^2, прохідна (літера Д) площею 11,40 м^2, що розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Перспективна, будинок 7 "а" (далі - об`єкт приватизації). Покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі та зареєструвати право власності на об`єкт приватизації в установленому законодавством порядку (пункт 1.1);
- відчужуваний об`єкт приватизації належить територіальній громаді міста Києва на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності серія САЕ 553497, виданого головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.02.2012 на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва № 91-В від 08.02.2012, та зареєстровано Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" від 29.02.2012, реєстраційний номер: 36111192 та записано в реєстрову книгу № 762-з за реєстровим № 11з-231, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 29.02.2012 (пункт 1.2);
- об`єкт приватизації розташований на земельній ділянці площею 4897,51 м^2, обліковий код ділянки 79:046:001 (згідно з довідкою від 27.03.2012№ 03-85/7595, виданою виконавчим органом КМР (Київська міська державна адміністрація) Головним управлінням земельних ресурсів). Питання землекористування та землевідведення вирішується новим власником самостійно у встановленому чинним законодавством України порядку (пункт 1.3);
- право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об`єкт, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкта (пункт 1.4);
- передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття об`єкта приватизації покупцем оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами протягом трьох робочих днів після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації та штрафних санкцій, передбачених розділом 7 цього договору, у випадку несвоєчасної сплати покупцем ціни продажу об`єкта (пункт 3.2).
12. 15.04.2013 за актом № 34 приймання-передачі нежилих будівель загальною площею 1532,60 м^2 на вул. Перспективна, 7а продавець передав, а покупець прийняв продані шляхом викупу нежилі будівлі загальною площею 1532,60 м^2, які розташовані на земельній ділянці площею 4897,51 м^2, обліковий код ділянки 79:046:001, в тому числі: склад матеріалів (літера Б) площею 237,30 м^2, склад матеріалів (літера Б1) площею 44,20 м^2, склад матеріалів (літера Б2) площею 40,30 м^2, будівля столярної майстерні, ремонтно-механічна майстерня, центральний склад (літери В, в, В2, ВЗ), площею 961,60 м^2, склад сипучих матеріалів (літера Ж) площею 74,60 м^2, навіс (літера Ж1) площею 141,30 м^2, сушильні камери (літера Ж2) площею 21,90 м^2, прохідна (літера Д) площею 11,40 м^2, які розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Перспективна, 7-А.
13. Право власності Товариства на майно (нежилі будівлі) зареєстровано 07.10.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 11089070 від 17.10.2013).
14. 29.01.2015 після державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості позивач звернувся до Департаменту земельних ресурсів м. Києва з проханням внести зміни до бази даних міського земельного кадастру та технічний звіт щодо ділянки обліковий код 79:046:001 в частині користувача земельної ділянки у зв`язку з переходом права власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 7-А на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2012 № 27/12 до Товариства та зареєструвати земельну ділянку з обліковим кодом 79:046:001.
15. На підставі листа Товариства та за дорученням Департаменту земельних ресурсів м.  Києва від 09.02.2015 відбулась зміна адреси та землекористувача земельної ділянки з обліковим кодом 79:046:001.
16. 24.06.2015 Товариство звернулося до КМР з клопотанням № К-24977 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Перспективній, 7-А у Печерському районі м. Києва для будівництва житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями, підземними та наземними паркінгами та об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури.
17. У зв`язку із ненаданням КМР відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивованої відмови у наданні такого дозволу, керуючись статтею 123 ЗК України, Товариство звернулося до КМР з листом від 10.08.2015 вх. № МЗ-0099, яким повідомило про замовлення розроблення документації із землеустрою без надання дозволу КМР через сплив строків, передбачених для надання або відмови у наданні відповідного рішення.
18. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) підготував завдання на проектування № ЗВП-0468.
19. Товариство з обмеженою відповідальністю "Деметра Плюс" розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями, підземними та наземними паркінгами та об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва.
20. В подальшому позивачу стало відомо, що в межах запроектованої Товариством земельної ділянки були зареєстровані дві земельні ділянки, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008.
21. Земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0007, площею 0,1549 га, на вул. І. Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва, цільове призначення: код КВЦП 07.08 (земельні ділянки загального користування, які використовуються як зелені насадження загального користування), було зареєстровано 03.11.2021 державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Красовською К. П.
22. Земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:79:046:0008, площею 0,0644 га, на вул. І. Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва, цільове призначення: код КВЦП 07.08 (земельні ділянки загального користування, які використовуються як зелені насадження загального користування), було зареєстровано 29.11.2021 державним кадастровим реєстратором Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцькою Л. Я.
23. Підставою для державної реєстрації зазначених земельних ділянок став проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок КО "Київзеленбуд" для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва .
24. Позивач стверджує, що на земельних ділянках, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008, розташоване нерухоме майна, що належить на праві власності Товариству, тому державна реєстрація земельних ділянок, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008, порушує його право на мирне володіння та користування належним йому майном.
25. Рішенням від 02.04.2020 № 08/231-880/ПР "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва" КМР X сесії VIII скликання вирішено надати КО "Київзеленбуд" дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,06 га та 0,15 га у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва за рахунок земель комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з план-схемою (додаток до рішення) (справа № 449011782).
26. В подальшому рішенням від 13.07.2023 № 7004/7045 "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва" КМР ІІ сесії IX скликання вирішено (1) затвердити "Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва" (категорія земель - землі рекреаційного призначення, код виду цільового призначення - 07.08, заява ДЦ від 14.02.2023 № 72049-007288472- 031-03, справа № 353991121) та (2) надати КО "Київзеленбуд", за умови виконання пункту 3 цього рішення, у постійне користування земельні ділянки площами 0,1549 га (кадастровий номер 8000000000:79:046:0007) та 0,0644 га (кадастровий номер 8000000000:79:046:0008) на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва для обслуговування та експлуатації зелених насаджень (код виду цільового призначення - 07.08, земельні ділянки загального користування, які використовуються як зелені насадження загального користування) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.
27. Звертаючись до суду з позовом позивачем зазначено, що внаслідок прийняття КМР рішення від 13.07.2023 № 7004/7045 позивач позбавлений можливості оформити право користування земельною ділянкою для обслуговування належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна, що є порушенням права позивача на мирне володіння майном та правомірні очікування на отримання земельної ділянки в оренду. Крім того, прийняте відповідачем рішення призводить до накладень земельних ділянок на земельну ділянку, якою позивач користується з моменту оформлення прав власності на нерухоме майно.
Позиція Верховного Суду
28. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги слід задовольнити, з огляду на таке.
30. Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
31. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
32. Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
33. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина 1 статті 155 ЗК України).
34. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 10.01.2023 у справі № 297/2159/17, від 15.07.2021 у справі № 924/48/19, від 26.08.2021 у справі № 924/949/20, від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18, від 13.10.2020 у справі № 911/1413/19, від 05.12.2019 у справі №  914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17, на які посилаються скаржники у касаційних скаргах.
35. Відповідно до статті 377 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення у позивача права власності на нерухоме майно) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).
36. Згідно зі статтею 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права власності на нерухоме майно) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
37. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №  910/18560/16, у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 173/1744/19, на які посилаються скаржники у касаційних скаргах, зазначено, що особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.
38. У постанові від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за відсутності в попереднього власника належним чином оформленого права користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення статей 120 ЗК України, 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають. 
39. Колегія суддів погоджується з доводами скаржників, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою питання, на яких умовах земельна ділянка під нежитловими будівлями, відчуженими позивачу за договором купівлі-продажу від 30.03.2012 № 27/1, належала продавцю - Головному управлінню комунальної власності виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації). 
40. Так, пунктом 1.3 договору купівлі-продажу нежилих будівель від 30.03.2012 № 27/12 передбачено, що об`єкт приватизації розташований на земельній ділянці площею 4897,51 м^2, обліковий код ділянки 79:046:001 (згідно з довідки від 27.03.2012 № 03-85/7595, виданої виконавчим органом КМР (Київська міська державна адміністрація) Головним управлінням земельних ресурсів). Питання землекористування та землевідведення вирішується новим власником самостійно у встановленому чинним законодавством України порядку.
41. З огляду на те, що на час укладення договору купівлі-продажу Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) як продавець нерухомого майна не мало оформленого права оренди чи власності на спірну земельну ділянку, а власник землі - територіальна громада в особі КМР - не виразила дійсну волю на відведення усієї земельної ділянки у користування чи власність Товариству під час відчуження йому об`єктів нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість послання позивача на положенні статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України про одночасний перехід права на землю у зв`язку із переходом права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на ній.
42. Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ані права користування, ані права власності на земельну ділянку у позивача немає, оскільки з моменту передачі нерухомого майна за договором купівлі-продажу нежитлових будівель від 30.03.2012 №  27/123 до моменту звернення із позовом до суду позивач не оформив право користування чи право власності на земельну ділянку.
43. З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки право власності (користування) на земельну ділянку не було оформлено під час набутті позивачем права власності на нерухоме майно, то останній мав право на оформлення відповідного права у встановленому законодавством порядку.
44. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 в справі №  902/567/21, на який також посилаються скаржники у касаційних скаргах.
45. Так, як установлено судом першої інстанції, матеріали позовної заяви не містять інформації, що в результаті утворення спірних земельних ділянок принаймні один із належних на праві власності позивачу об`єктів нерухомого майна розташовано на спірних земельних ділянках.
У висновку експерта від 21.12.2021 № 2112/2021, який зроблено за 3 роки до порушення провадження у справи та на який посилався суд апеляційної інстанції, зазначено, що загалом нежитлові будівлі і споруди, набуті у власність Товариства на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 30.03.2012 розташовані поза межами земельних ділянок, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008, зазначених у рішенні КМР від 23.02.2021 № 55/96, але між кутами повороту S5, S6 та S7 межа земельної ділянки з обліковим кодом 79:046:0091к накладається на розташування будівлі літ. "В2". Площа накладання становить 11,4 м^2 і на додатку № 3 до висновку позначена штриховкою рожевого кольору.
Водночас з пояснювальної записки до проєкту рішення КМР "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі м. Києва", яку було підготовлено Департаментом земельних ресурсів вбачається, що земельні ділянки вільні від забудови та обліковується за Товариством.
У висновку експерта від 21.12.2021 № 2112/2021 також встановлено, що у разі розташування скверу на земельних ділянках, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008, зазначених у рішенні КМР від 23.02.2021 № 55/96, під`їзд автотранспорту, в тому числі пожежного автомобіля, буде можливий до будівель Товариства літ. "Д", "Ж", "Ж2" та навісу літ. "Ж1", а під`їзд до будівель літ. "Б", "Б1", "Б2", "В", "В1", "В2", "ВЗ" за умови влаштування на території скверу під`їзних шляхів, що відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 та ДБН В.2.3-5.2018. 
Таким чином, у матеріалах справи відсутні достатні докази неможливості під`їзду автотранспорту до будівель позивача у результаті організації скверу на спірних земельних ділянках.
46. З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту порушення його прав та водночас визнає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що реєстрація КО "Київзеленбуд" земельних ділянок, кадастрові номери 8000000000:79:046:0007 та 8000000000:79:046:0008, фактично позбавила можливості позивача оформити право користування земельною ділянкою для обслуговування належних йому об`єктів нерухомого майна.
47. Як правильно зазначив суд першої інстанцій, виникнення у особи власника нерухомого майна права на земельну ділянку, необхідну для його обслуговування, має бути оформлено та реалізовано у порядку, встановленому законодавством і не є оформленим автоматично після набуття права власності на нерухоме майно, якщо земельна ділянка не виділена в натурі та не стала об`єктом цивільних прав. Позивач не вчинив усієї процедури, передбаченої статтею 123 ЗК України, як то подальше погодження проєкту землеустрою, яке є необхідними для отримання рішення про надання земельної ділянки у користування та набуття права користування земельною ділянкою.
48. У постанові від 18.05.2022 у справі № 154/3345/16, на яку посилаються скаржники у касаційних скаргах, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розглядав питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на яку претендує декілька осіб, і дійшов висновку, що застосуванню підлягає правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України (пункт 21 цієї постанови), та правовий висновок про незаконність відмови у наданні дозволу у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі (пункт 23 цієї постанови).
Суд апеляційної інстанції також не врахував правового висновку Верховного Суду у постанові від 11.11.2020 у справі № 2340/4382/18, згідно з яким неприйняття місцевою радою жодного рішення за результатами розгляду клопотання особи у строк, закріплений ЗК України, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує його конституційні права щодо розгляду його звернення органом місцевого самоврядування.
У постановах Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 815/6942/17, 28.09.2021 у справі №  462/4395/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16, від 11.12.2019 у справі № 814/1241/16, від 15.09.2020 у справі № 815/3055/17, на які також посилаються скаржники у касаційних скаргах, cформовано правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України.
У правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 27.02.2018 у справі №  545/808/17, на який посилаються скаржники у касаційній скарзі, зазначено, що чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.
49. Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення КМР II сесії IX скликання від 13.07.2023 №  7004/7045 "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7-А у Печерському районі міста Києва" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
50. Скаржники у касаційних скаргах слушно зазначили про те, що норми статті 79-1 та статті 125 ЗК України застосовані судом апеляційної інстанції без урахування правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 20.05.2022 у справі № 802/1840/18-а, від 04.05.2022 у справі № 817/154/18, від 27.07.2022 у справі № 640/10412/21, відповідно до якого "державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також про те, що "прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку".
51. З огляду на викладе суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання протиправним та скасування рішення КМР II сесії IX скликання від 13.07.2023 № 7004/7045 "Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7-А у Печерському районі міста Києва" та рішень про державну реєстрацію спірних земельних ділянок є не ефективним, оскільки не є гарантією передачі відповідної земельної ділянки у власність чи користування позивачу, водночас спірні рішення та державна реєстрація спірних земельних ділянок не перешкоджають позивачу користуватись його нерухомим майном.
52. Колегія суддів вважає слушним посилання скаржників на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц про те, що "якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду".
53. Таким чином, наведена скаржниками підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, отримали своє підтвердження, доводи касаційних скарг щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень статей 16, 21 ЦК України, статей 120, 123 ЗК України є обґрунтованими, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційних скарг КМР та КО "Київзеленбуд", вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.
Висновки Верховного Суду
54. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині. 
55. Згідно з положеннями статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
56. Враховуючи наведені положення процесуального Закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у цій справі, колегія суддів Верховного Суду вирішила, що подані касаційні скарги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволення позову повністю слід залишити в силі.
Розподіл судових витрат
57. Відповідно до статті 129 ГПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Реал Груп" на користь скаржників підлягає стягненню судовий збір за подання касаційних скарг.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Київської міської ради та Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" задовольнити.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 у справі №  910/3208/24 скасувати, рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі №  910/3208/24 залишити в силі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Реал Груп" на користь Київської міської ради 42  392 (сорок дві тисячі триста дев`яносто дві) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанцій.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Реал Груп" на користь Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" 42  392 (сорок дві тисячі триста дев`яносто дві) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанцій.
Відповідні накази доручити видати Господарському суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                    Н. О. Багай