ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
02 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 362/2733/20
провадження № 61-13274св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Обухівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,
відповідачі: Обухівська районна державна адміністрація, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року у складі судді Марчук О. Л. та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У травні 2020 року виконувач обов`язків керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом про визнання недійсним розпоряджень, скасування рішень та повернення земельних ділянок.
2.            У позовній заяві прокурор просив суд:
визнання незаконним розпорядження № 1002 від 08 травня 2008 року;
визнання незаконним розпорядження № 1663 від 11 червня 2008 року;
визнання незаконним розпорядження № 1664 від 11 червня 2008 року;
визнання незаконним розпорядження № 1665 від 11 червня 2008 року;
визнання незаконним розпорядження № 1666 від 11 червня 2008 року;
усунути перешкоди шляхом витребування з незаконного володіння:
земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0001;
земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0002;
земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0003;
земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0004.
3.            Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року відкрито провадження у справі.
4.            У серпні 2021 року Обухівською окружною прокуратурою подано до суду заяву про залучення до розгляду правонаступника позивача.
5.            Протокольною ухвалою місцевого суду від 24 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви.
6.            У жовтні 2021 року Обухівською окружною прокуратурою подано до суду заяву про залучення до розгляду правонаступника позивача.
7.            Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.
8.            Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області задоволено.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
9.            У квітні 2023 року позивачем подано до суду клопотання про зміну предмета позову та заміну відповідача його правонаступником, у якій, серед іншого, прокурор просив суд про:
визнання недійсним розпорядження № 1002 від 08 травня 2008 року;
визнання недійсним розпорядження № 1663 від 11 червня 2008 року;
визнання недійсним розпорядження № 1664 від 11 червня 2008 року;
визнання недійсним розпорядження № 1665 від 11 червня 2008 року;
визнання недійсним розпорядження № 1666 від 11 червня 2008 року;
скасування рішення приватного нотаріуса № 29891185 від 03 червня 2016 року;
скасування рішення приватного нотаріуса № 29890180 від 03 червня 2016 року;
скасування рішення приватного нотаріуса № 29890854 від 03 червня 2016 року;
скасування рішення приватного нотаріуса № 29890543 від 03 червня 2016 року;
повернення земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0001;
повернення земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0002;
повернення земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0003;
повернення земельної ділянки кадастровий номер 3221486701:01:025:0004.
10.         Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від  22 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху.
Залишаючи без руху позовну заяву, місцевий суд, керуючись частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір», зазначив, що оскільки прокурором заявлено тринадцять вимог немайнового характеру, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.
11.         У червні 2023 року прокурором подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Заява обґрунтована тим, що позовна заява, подана у травні 2020 року, містила 5 вимог немайнового характеру про визнання незаконним та скасування розпоряджень (2 102 грн за одну вимогу, а всього 10 510 грн) та 1 вимогу майнового характеру про витребування земельних ділянок з незаконного володіння (загальна вартість земельних ділянок 274 058 грн * 1,5/100 = 4 110,87 грн), тобто на загальну суму 14 620,87 грн.
За подання вказаних вимог прокурором було сплачено судовий збір у розмірі 14 620,87 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19 травня 2020 року.
Натомість в заяві про зміну предмета позову заявлено три вимоги немайнового характеру: усунути перешкоди шляхом визнання недійсними розпоряджень Васильківської районної державної адміністрації; усунути перешкоди шляхом скасування рішень приватного нотаріуса; усунути перешкоди права користування шляхом повернення земельних ділянок.
Прокурор вказував, що з урахуванням зміни предмета позову на 3 вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 8 052 грн.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
12.         Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року, позов залишено без розгляду.
13.         Залишаючи позов без розгляду, суди виходили із того, що на виконання вимог ухвали від 22 червня 2023 року прокурором не додано до заяви про зміну предмета позову документів, що підтверджують сплату судового збору за тринадцять позовних вимог немайнового характеру.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
14.         У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури.
15.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
16.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17.         У касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до місцевого суду.
18.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суд першої інстанції всупереч частині другій статті 185 ЦПК України, залишаючи без руху позовну заяву, не визначив точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити); крім того, залишення позовної заяви без розгляду, яка перебувала на розгляді суду, після відкриття провадження у справі майже через три роки, свідчить про суперечливу поведінку суду першої інстанції, що не відповідає пропорційності застосованих судом заходів та законної цілі, яку прагне досягти орган прокуратури, здійснюючи представництво інтересів держави в суді; суди попередніх інстанцій неправильно визначили кількість позовних вимог .
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
19.         Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року, позов залишено без розгляду.
Позиція Верховного Суду
20.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
21.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
22.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
23.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
24.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
25.         З матеріалів справи вбачається, що в травні 2020 року виконувач обов`язків керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду із вказаним позовом.
26.         В квітні 2023 року керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову.
27.         Відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
28.         Частиною тринадцятою статті 187 ЦПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
29.         Так, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано надати документи, що підтверджують сплату судового збору за тринадцять позовних вимог немайнового характеру.
30.         26 червня 2023 року виконувач обов`язків керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду із заявою щодо усунення недоліків позовної заяви.
Зазначав, що при поданні позовної заяви в травні 2020 року прокуратурою вже надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.
При цьому у заяві про зміну предмета позову прокурор просив: 
усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом визнання недійсними розпоряджень Васильківської районної державної адміністрації Київської області (розпорядження № 1002 від 08 травня 2008 року, розпорядження № 1663 від 11 червня 2008 року, розпорядження № 1664 від 11  червня 2008 року, розпорядження № 1665 від 11 червня 2008 року, розпорядження № 1666 від 11 червня 2008 року);
усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксани Василівни від 03 червня 2016 року (№ 29891185, № 29890180, № 29890854, № 29890543);
усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації від ОСОБА_5 (земельні ділянки з кадастровими номерами № 3221486701:01:025:0001, 3221486701:01:025:0002, 3221486701:01:025:0003, 3221486701:01:025:0004).
31.         Суди, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, виходили із того, що керівником Обухівської окружної прокуратури Київської області заявлено 13 вимог немайнового характеру: усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом визнання недійсними п`яти розпоряджень Васильківської районної державної адміністрації Київської області; усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом скасування чотирьох рішень приватного нотаріуса; усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом повернення на користь держави чотирьох земельних ділянок. 
32.         Колегія суддів частково погоджується із висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.
33.         У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено висновок, що «судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».
34.         Після подання -заяви про зміну предмета позову прокурором пред`явлено дев`ять вимог немайнового характеру, а саме: визнання недійсними п`ять розпоряджень Васильківської районної державної адміністрації Київської області (розпорядження № 1002 від 08 травня 2008 року; розпорядження № 1663 від 11 червня 2008 року; розпорядження № 1664 від 11 червня 2008 року; розпорядження № 1665 від 11 червня 2008 року; розпорядження № 1666 від 11 червня 2008 року) та скасування чотирьох рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксани Василівни від 03 червня 2016 року (№ 29891185, № 29890180, № 29890854, № 29890543).
35.         Вимога про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації від ОСОБА_5 , оскільки стосується чотирьох земельних ділянок (земельні ділянки з кадастровими номерами № 3221486701:01:025:0001, 3221486701:01:025:0002, 3221486701:01:025:0003, 3221486701:01:025:0004), за своєю сутністю становить чотири вимоги майнового характеру.
36.         Місцевий суд, залишаючи позовну заяву без руху, не вказав суму, необхідну для доплати судового збору, а суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, виходив з того, що вона становить 34 892 грн з розрахунку наявності 13 вимог немайнового характеру, за якими судовий збір обчислюється в 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, який становить 2 684 грн.
37.         При цьому судами не було враховано, що відповідно до абз. 2 частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. 
38.         Так, як вказувалось вище, прокурор звернувся до суду із позовом у травні 2020 року, у якому було пред`явлено п`ять вимог немайнового характеру (визнання незаконним та скасування розпоряджень) та одну вимогу майнового характеру про витребування земельних ділянок з незаконного володіння.
39.         Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
40.         Частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогами немайнового характеру, яка подана юридичною особою. - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
41.         Відповідно до п. 2, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, що складаються з кілької самостійних вимог. - загальною сумою всіх вимог.
42.         Під час подання позовної заяви прокурором сплачено судовий збір у розмірі 14 620,87 грн.
43.         Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2020 року з 01 січня встановлений у розмірі 2 102 грн.
44.         Отже, звертаючись до суду із позовом у травні 2020 року, за п`ять вимог немайнового характеру прокурор мав сплатити 10 510 грн (2 102 * 5).
45.         З висновків експерта про експертно-грошову оцінку земельних ділянок, наданих прокурором, вбачається, що сукупна вартість земельних ділянок становить 274 319 грн.
46.         Таким чином, оскільки вартість позову становить 274 058 грн, тому за майнові вимоги прокурор мав сплатити 4 110,87 грн.
47.         Отже, при зверненні до суду із позовом у 2020 році прокурором було належним чином сплачено судовий збір.
48.         В подальшому у квітні 2023 року керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, зі змісту якої вбачається, що ним було здійснено зміну способу захисту в раніше заявлених вимог, а також пред`явлено чотири нові позовні вимоги немайнового характеру, а саме про скасування чотирьох про рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури О. В. від 03 червня 2016 року (№ 29891185, № 29890180, № 29890854, № 29890543).
49.         Таким чином, з врахуванням положень абз. 2 частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір», пред'являючи чотири нові позовні вимоги, прокурор зобов`язаний був сплатити судовий збір.
50.         Частина перша статті 4 Закону України «Прог судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
51.         Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 року з 01 січня встановлений у розмірі 2 684 грн.
52.         Таким чином, за пред`явлення нових немайнових вимог про скасування чотирьох рішень приватного нотаріуса (чотири немайнові вимоги) прокурор мав доплатити 10 736 грн (2 684 * 4).
53.         З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновків судів попередніх інстанцій про необхідність після подання заяви про зміну предмета позову доплати судового збору за 13 вимог немайнового характеру у розмірі 34 892 грн.
54.         Разом із тим, оскільки прокурор у заяві про усунення недоліків не просив місцевий суд визначити суму судового збору, яку необхідно доплатити, не визначив її самостійно з врахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» і не сплатив із наданням підтверджуючого документа, а лише висловив свою незгоду з вимогою суду про доплату судового збору, посилаючись на те, що ним було пред`явлено 3 вимоги немайнового характеру, розмір судового збору за які вже оплачений, суд першої інстанції. з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
55.         Отже, доводи прокурора у касаційній скарзі про те, що судами невірно визначено кількість пред`явлених вимог та суму судового збору, яка має бути сплачена за подання позову, є безпідставними, оскільки прокурор мав доплатити 10 736 грн.
56.         При цьому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо незаконності залишення позову без розгляду майже через три роки після відкриття провадження у справі, оскільки вчинення вказаної процесуальної дії було обумовлено діями позивача, який в квітні 2023 року, пред`являючи нові позовні вимоги, не виконав вимоги щодо сплати судового збору.
57.         Судом враховано помилкове ототожнення судами попередніх інстанцій вимог про повернення земельних ділянок як немайнових, проте відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.
58.         Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
59.             Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
60.             Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.
2.            Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович