ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2025 року 
м. Київ
справа № 460/27546/23
адміністративне провадження № К/990/41152/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської    О.Р.,
суддів - Соколова В.М., Смоковича   М.І.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 460/27546/23
за позовом  ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, за участю третьої особи - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Носа С.П., суддів Шевчук   С.М., Іщук    Л.П.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області (далі - відповідач, КДКА Рівненської області), за участю третьої особи - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - третя особа, ВКДКА), з вимогами: визнати протиправними і нечинними з дня їхнього прийняття та скасувати індивідуальні акти - рішення про порушення дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 і рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6.
2.          Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 указану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви.
3.          22.12.2023 до суду першої інстанції від позивачки надійшла заява про усунення недоліків.
4.          Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
5.          Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до КДКА Рівненської області, за участю третьої особи - ВКДКА, про визнання протиправними та скасування рішень, залишено без розгляду.
6.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 06.08.2024 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 про залишення позовної заяви без розгляду скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
7.          19.08.2024 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6, яким зупинено право адвоката ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №   4676/10 від 24.11.2011) до 25.10.2024.
8.          У заяві про забезпечення позову позивачка зазначила, що відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження щодо адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою його робочого місця, вказаного в Єдиному реєстрі адвокатів України. Згідно з даними цього реєстру, адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 24.11.2011 № 4676/10) обліковується у Раді адвокатів міста Києва. Отже, повноваження щодо порушення дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 та притягнення її до дисциплінарної відповідальності належить до повноважень КДКА міста Києва. Відповідно, порушення КДКА Рівненської області щодо адвоката ОСОБА_1 дисциплінарної справи та притягнення КДКА Рівненської області, у подальшому, її до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю є неправомірним. Позивачка послалася на преюдиційність обставин, установлених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024 у справі № 260/10589/23, щодо обставин у цій справі. Вона також підкреслила, що застосування у цій справі заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії акта індивідуальної дії - рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 №   Д/10-6, є співмірним з позовними вимогами і цілком відповідає завданням адміністративного судочинства. Позивачка звернула увагу на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам, а саме: її право на працю зупинено до 25.10.2024 у непередбачений законом спосіб. Унаслідок цього вона незаконно позбавлена можливості забезпечувати себе та свою сім`ю, що призводить до матеріальних, побутових і особистих труднощів. 
9.          Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
10.          Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а позивачкою не наведено обґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6. У заяві про забезпечення позову позивачка зазначила доводи, які є ідентичними підставам позову про порушення відповідачем приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Однак ці доводи не можуть розцінюватися як такі, що свідчать про очевидну протиправність прийнятого відповідачем рішення чи вчинення дій та мають бути оцінені судом під час розгляду справи по суті. Крім того, обставини, на преюдиційності яких наполягає позивачка, не підлягають доказуванню в межах розгляду справи по суті. Суд першої інстанції констатував, що застосування заходів забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачкою, фактично означало б вирішення спору по суті, що суперечить меті застосування статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
11.          Не погоджуючись з указаним судовим рішенням суду першої інстанції, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.
12.          Позивачкою також подано до суду апеляційної інстанції: 1)  доповнення до апеляційної скарги, у яких вона вимагала постановити окрему ухвалу, якою повідомити Державне бюро розслідувань про вчинення за попередньою змовою групою службових осіб злочину у вигляді підробки офіційних документів; 2)      клопотання про постановлення окремої ухвали, в якому вона вимагала негайно постановити окрему ухвалу, якою повідомити Головне управління Національної поліції у Рівненській області про вчинення за попередньою змовою групою осіб кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 397 Кримінального кодексу України.
13.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 скасовано ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 та прийнято нову постанову, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зупинено дію рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 №Д/10-6 до вирішення справи судом.
14.          Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен з надзвичайною обережністю підходити до вирішення таких чутливих питань, які пов`язані із притягненням адвоката до дисциплінарної відповідальності та враховувати судову практику, щоб максимально мінімізувати можливі негативні наслідки своїх рішень. За висновком суду апеляційної інстанції, зупинення оскаржуваного рішення КДКА Рівненської області не є вирішенням справи по суті. Водночас невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення може призвести до порушення конституційного права позивачки на працю, суттєво вплинути на її майновий стан і ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить ефективний захист і поновлення її прав і законних інтересів у разі визнання їх судом порушеними.
15.          Щодо вимоги позивачки про стягнення судового збору з відповідача, то суд апеляційної інстанції зазначив, що розподіл судових витрат здійснюється за наслідками розгляду справи в залежності від задоволених та відмовлених позовних вимог. Оскільки на момент розгляду апеляційної скарги на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 рішення по суті спору ще не ухвалено, то вимога про розподіл судових витрат є передчасною.
16.          Щодо вимог позивачки, викладених у доповненні до апеляційної скарги та у клопотанні про постановлення окремої ухвали, то суд апеляційної інстанції вказав, що винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Подані позивачкою клопотання не містять достатніх обґрунтувань, які б давали підстави для постановлення судом окремої ухвали.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
17.          Не погоджуючись з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024, ВКДКА подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
18.          Скаржник пояснює, що суд апеляційної інстанції не врахував релевантної практики Верховного Суду щодо застосування статей 150,   151   КАС України у подібних правовідносинах, зокрема, викладену у постановах від 24.05.2023 у справі №640/10883/22, від 03.08.2023 у справі №600/2304/22-а і від 20.04.2021 у справі №640/17351/19.
19.          Так, у вказаних справах, у яких в порядку забезпечення позову вирішувалося питання про зупинення дії рішення дисциплінарної палати про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, Верховний Суд дійшов висновку, що забезпечення позову у такий спосіб призводить до продовження здійснення адвокатської діяльності всупереч рішенню компетентного органу, який уповноважений приймати рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Такий спосіб забезпечення позову є неприпустимим, адже по суті підміняє остаточне судове рішення та передчасно вирішує спір.
20.          Щодо можливих негативних наслідків, то Верховний Суд указав, що хоча рішення чи дії суб`єктів владних повноважень мають певний вплив на права та інтереси особи щодо якої вони прийняті/вчиненні. Водночас такі обставини, навіть у разі їхнього доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. 
21.          Верховний Суд також підкреслив, що у справах про оскарження рішень дисциплінарної палати щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності відсутні підстави вважати, що виконання судового рішення може бути ускладнене або унеможливлене. Отже, необхідність у вжитті заходів забезпечення позову у цій категорії справ відсутня.
22.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Суду 28.10.2024.
23.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській   О.Р., суддям Смоковичу   М.І., Соколову   В.М.
24.          Ухвалою Суду від 12.11.2024 касаційну скаргу ВКДКА на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання доказів сплатити судового збору у розмірі 3    028,00    грн.
25.          02.12.2024 до Суду надійшла заява ВКДКА про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
26.          07.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення касаційної скарги у цій справі, яке обґрунтовано тим, що згідно з карткою руху документу ухвала Верховного Суду від 12.11.2024 про залишення касаційної скарги без руху була доставлена скаржнику (ВКДКА) в його електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» 18.11.2024 о 04:18 год. Станом на 05.12.2024 недоліки касаційної скарги скаржником не усунуті, судовий збір скаржником не сплачено, отож заявниця просить повернути касаційну скаргу скаржнику. 
27.          Ухвалою Суду від 19.12.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ВКДКА на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024. На клопотання ОСОБА_1 у цій ухвалі Суд зауважив, що копію ухвали Верховного Суду від 12.11.2024 скаржник (ВКДКА) отримав в його особистому кабінеті у підсистемі «Електронний суд» 18.11.2024 о 04:18 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Отож останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги скаржником є 28.11.2024. 02.12.2024 до Суду від ВКДКА надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі. Указану заяву було направлено засобами поштового зв`язку 28.11.2024, що підтверджується поштовим конвертом із зазначенням штрихкодового ідентифікатора поштового відправлення №0407039977772 та описом вкладення, на якому міститься проставлений штамп Укрпошти « 28.11.2024».
28.          07.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про здійснення подання до Конституційного Суду України, в якому остання вимагала: 1)    зупинити провадження у справі №460/27546/23, з метою виконання завдань адміністративного судочинства України, які полягають у ефективному захисті прав, свобод та інтересів адвоката ОСОБА_1 від посягань з боку КДКА Рівненської області та інших нелегітимних органів адвокатського самоврядування, та, у встановленому законом порядку, звернутися до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання про перевірку: положень частин першої, шостої статті 45 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на відповідність статей 1, 2, частинам першої, другої статті 8, статті 21, частинам першої, другої, третьої статті 22, частині першої статті 24, частинам першої, четвертої статті 36, частинам першої, другої статті 43 Конституції України; Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на відповідність до частинам першої, другої статті 6, частині другої статті 19, частині першої статті 75, частинам другої, третьої статті 84 Конституції України; 2)   забезпечити трансляцію судових засідань у справі №460/27546/23 технічними засобами Касаційного адміністративного суду до мережі «Інтернет» на YouTube канал «Судова влада Україна» ІНФОРМАЦІЯ_1; 3) здійснювати розгляд клопотання за участю сторін; 4)   ухвалити судове рішення про участь позивачки та її представника Карповича   А.П. в усіх судових засіданнях у справі №460/27546/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
29.          09.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про здійснення подання до Конституційного Суду України, в якому остання вимагала: 1) зупинити провадження у справі №460/27546/23, з метою виконання завдань адміністративного судочинства України, які полягають у ефективному захисті прав, свобод та інтересів адвоката ОСОБА_1 від посягань з боку КДКА Рівненської області та інших нелегітимних органів адвокатського самоврядування, та, у встановленому законом порядку, звернутись до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання про перевірку: рішення Ради адвокатів України від 05.09.2021-06.09.2021 №88 «Про затвердження Порядку висування та обрання делегатів звітно-виборної конференції адвокатів Рівненської області, Регламенту звітно-виборної конференції адвокаті Рівненської області, встановлення квоти представництва та повноважень членів органів адвокатського самоврядування» в частині автоматичного продовження із 28.11.2022 у адвокатів: Сурікової С.І., Курганської О.В., Януль В.С., із 15.09.2022 у адвокатів Затинного С.С., Сулковського Б.П., Голуба В.А., повноважень членів КДКА Рівненської області - на відповідність положенням статті 1, частинам першій, другій статті 3, частині першій реченню першому частини третьої статті 8, частині першій статті 9, частині другій статті 19, статті 21, частині першій статті 22 Конституції України; рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 №69 «Про затвердження щодо роз`яснення інституційного континуїтету Національної асоціації адвокатів України та організаційних форм адвокатського самоврядування» - на відповідність положенням статті 1, частинам першій, другій статті 3, частині першій реченню першому частини третьої статті 8, частині першій статті 9, частині другій статті 19, статті 21, частинам першій, другій статті 22 Конституції України; 2) забезпечити трансляцію судових засідань у справі №460/27546/23 технічними засобами Касаційного адміністративного суду до мережі інтернет на YouTube канал «Судова влада Україна» ІНФОРМАЦІЯ_1; 3)   здійснювати розгляд клопотання за участю сторін; 4) ухвалити судове рішення про участь позивачки та її представника Карповича А.П. в усіх судових засіданнях у справі №460/27546/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
30.          14.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про здійснення подання до Конституційного Суду України, в якому остання вимагала: 1)    зупинити провадження у справі №460/27546/23, з метою виконання завдань адміністративного судочинства України, які полягають у ефективному захисті прав, свобод та інтересів адвоката ОСОБА_1 від посягань з боку КДКА Рівненської області та інших нелегітимних органів адвокатського самоврядування, та, у встановленому законом порядку, звернутись до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання про перевірку: підпунктів 2.3.17 та 2.3.18 пункту 2.3 розділу 1 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (затверджено рішенням РАУ 04.07.2014-05.07.2014 №78 із змінами і доповненнями) - на відповідність положенням статті 1, частинам першій, другій статті 3, частині першій реченню першому частини третьої статті 8, частині першій статті 9, частині другій статті 19, статті 21, частинам першій, другій статті 22 Конституції України; 2)  забезпечити трансляцію судових засідань у справі №460/27546/23 технічними засобами Касаційного адміністративного суду до мережі інтернет на YouTube канал «Судова влада Україна» ІНФОРМАЦІЯ_1; 3)   здійснювати розгляд клопотання за участю сторін.
31.          31.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому остання вимагала: 1)  визнати об`єктивною та поважною причину пропуску позивачкою строку подання до суду доказів у вигляді листа від 30.01.2025 за №319д9/11-2025/24838 народного депутата України ОСОБА_2 та Парламентського дослідження Дослідницької служби Верховної Ради України від 30.01.2025 за №22/17-2025/24304, докази направлення - не відповідності і суперечності рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 №69 - вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутності законних повноважень у КДКА Рівненської області на розгляд дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_1; приєднати докази до електронних матеріалів судової справи; врахувати викладену правову позицію Дослідницької служби Верховної Ради України; надати правову оцінку та врахувати докази під час розгляду справи; 2) здійснювати розгляд клопотання за участю сторін; 3) ухвалити судове рішення про участь позивачки та її представника Карповича А.П. в усіх судових засіданнях у справі №460/27546/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
32.          10.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючого судді (судді - доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова   В. М., судді Смоковича М.І. від розгляду справи №460/27546/23.
33.          Ухвалою Суду від 11.02.2025 указану заяву про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова      В.М. у справі № 460/27546/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
34.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова В.М. визначено суддю Єресько Л.О.
35.          Ухвалою Суду від 14.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд питання про відвід колегії суддів за участі сторін у судовому засіданні у режимі відеоконференції та проведення трансляції судового засідання. Відмовлено ОСОБА_1 у відводі колегії судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючого судді (судді - доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова В.М., судді Смоковича М.І. з підстав, викладених у заяві від 10.02.2025, від участі у розгляді справи № 460/27546/23.
36.          16.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від представника ВКДКА надійшло клопотання про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним, яке обґрунтовано тим, що копія Парламентського дослідження щодо актуальних проблем правових засад організації і діяльності адвокатури в Україні та адвокатського самоврядування, гарантованого державою від 30.01.2025 за №22/17-2025/24304, яка подана позивачкою разом із клопотанням від 31.01.2025, не відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
37.          17.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від представника ОСОБА_1 - Карповича   А.П. надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова В.М., судді Смоковича М.І. від розгляду справи № 460/27546/23.
38.          18.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича надійшла відповідь на клопотання ВКДКА, в якій останній вимагав прийняти до розгляду та врахувати Парламентське дослідження щодо актуальних проблем правових засад організації і діяльності адвокатури в Україні та адвокатського самоврядування, гарантованого державою від 30.01.2025 за №22/17-2025/24304, що подане разом із клопотанням від 31.01.2025, як доказ у справі.
39.          Ухвалою Суду від 19.02.2025 заяву представника ОСОБА_1 - Карповича    А.П. про відвід колегії суддів Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова В.М., судді Смоковича М.І. повернуто заявнику без розгляду.
40.          23.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) Радишевської О.Р., суддів Соколова В.М. та Смоковича М.І. від розгляду справи №460/27546/23. Також у заяві про відвід ОСОБА_1 звернулася до Суду з клопотанням щодо внесення до Конституційного Суду України подання стосовно перевірки Закону України     від 02.06.2016 №1402-VII «Про судоустрій та статус суддів» на відповідність частині другій статті 8 Конституції України, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
41.          Ухвалою Суду від 25.02.2025 указану заяву про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова      В.М. у справі № 460/27546/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
42.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова В.М. визначено суддю Жука А.В.
43.          Ухвалою Суду від 27.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючого судді (судді - доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова В.М., судді Смоковича М.І. від розгляду справи № 460/27546/23.
44.          20.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючого судді (судді - доповідача) Радишевської О.Р., суддів Соколова В.М. та Смоковича М.І. від розгляду справи №460/27546/23.
45.          Ухвалою Суду від 21.03.2025 указану заяву про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова      В.М. у справі № 460/27546/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
46.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Соколова В.М. визначено суддю Мельник-Томенко Ж.М.
47.          Ухвалою Суду від 25.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючого судді (судді - доповідача) Радишевської О.Р., судді Соколова В.М., судді Смоковича М.І. від розгляду справи № 460/27546/23.
48.          Ухвалою Суду від 19.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про трансляцію судових засідань у цій справі технічними засобами Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у мережі «Інтернет» на YouTube каналі «Судова влада України»; про здійснення розгляду справи за участю сторін, за участю позивачки та її представника в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Клопотання ОСОБА_1 про визнання поважною причини пропуску строку подання до суду доказів та про їхнє приєднання до матеріалів справи та клопотання ВКДКА про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним повернуті без розгляду. Підготовчі дії у справі закінчено. Справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 20.05.2025 в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.
ІІІ. Джерела права
49.          Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
50.          Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
51.          Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
52.          Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).
53.          Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (частина третя статті 150 КАС України).
54.          Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
55.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
56.          Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
57.          Вирішення питань, пов`язаних із зупиненням провадження у справі, врегульовано статтею 236 КАС України.
58.          Відповідно до статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: 1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника; 2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника; 3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; 4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні; 5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.
59.          Частиною другою цієї статті передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі: 1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, -до одужання; 2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження; 3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів; 5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення; 7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів; 9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі; 10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.
60.          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
61.          Частиною другою статті 31 Закону №5076-VI передбачено, що накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.
62.          Статтею 35 Закону №5076-VI встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2)      зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
ІV. Позиція Верховного Суду
63.          Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
64.          Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача.
65.          Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2)   очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
66.          Указані підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, а тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.
67.          Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. 
68.          Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. 
69.          Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він уживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими, репутаційними, службовими та професійними наслідками. 
70.          Отже, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
71.          Подібні висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22, від 03.08.2023 у справі №600/2304/22-а і від 20.04.2021 у справі №640/17351/19.
72.          Як установлено судами попередніх інстанцій, предметом оскарження у межах спірних правовідносин є рішення КДКА Рівненської області про порушення дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 і рішення Дисциплінарної палати КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6, яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік.
73.          Позивачка звернулася до суду першої інстанції із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6, яким зупинено право адвоката ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 24.11.2011 № 4676/10) до 25.10.2024.
74.          Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, проаналізувавши зміст позовної заяви та доводи, наведені позивачкою на обґрунтування необхідності вжиття таких заходів, дійшов висновку про їх необґрунтованість і відсутність підстав для застосування таких заходів.
75.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов протилежних висновків та констатував, що невжиття заходів забезпечення позову - шляхом зупинення дії рішення КДКА Рівненської області від 25.10.2023 № Д/10-6, яке оскаржується - може призвести до порушення конституційного права позивачки на працю, суттєво вплинути на майнове становище та ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення її прав і законних інтересів, у разі визнання їх судом порушеними та задоволення позову.
76.          У касаційній скарзі скаржник зазначає про фактичне вирішення спору по суті шляхом винесення судом апеляційної інстанції рішення про вжиття заходів забезпечення позову.
77.          Переглядаючи висновки суду апеляційної інстанції в контексті доводів касаційної скарги, Суд звертає увагу на правові позиції Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 150 КАС України у подібних правовідносинах, а саме у справах, предметом яких є забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії КДКА про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення або позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю, що викладені у постановах від 03.08.2023 у справі №600/2304/22-а, від 14.05.2021 у справі № 320/3957/20, від 22.10.2020 у справі №640/1304/20, від 30.09.2020 у справі №640/1305/20 і від 14.05.2025 у справі №260/5758/24.
78.          Так, у постановах від 14.05.2021 у справі №   320/3957/20, від 22.10.2020 у справі №640/1304/20 і від 30.09.2020 у справі №640/1305/20 Верховний Суд виходив з того, що оскільки позивачі звернулися до суду із позовом, зокрема, щодо скасування рішень Дисциплінарних комісій КДКА, дія яких обмежена в часі, то зупинення таких рішень в порядку забезпечення позову фактично вказує на вирішення позовних вимог в адміністративному спорі по суті, з огляду на їх тимчасовий характер.
79.          У постанові від 03.08.2023 у справі №600/2304/22-а Верховний Суд також зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправним і скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Рішення суду за такими позовами не потребують виконання, їх значення полягає у констатації факту правомірності/неправомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підміняє судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. На переконання Верховного Суду, надання правової оцінки оскаржуваним рішенням КДКА та ВКДКА має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб фактично призводить до вирішення спору по суті.
80.          З уваги на сталу правозастосовну практику суду касаційної інстанції у цій категорії спорів, Суд зауважує, що відповідачем застосовано до позивачки захід дисциплінарного впливу, який передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Правова оцінка законності такого рішення має бути надана в межах судового розгляду, з дотриманням відповідних процесуальних гарантій.
81.          Щодо посилання суду апеляційної інстанції на те, що дисциплінарне стягнення впливає на професійну діяльність позивачки і має для неї негативні наслідки, то Суд зауважує, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно мають певний вплив на права та інтереси особи щодо якої вони прийняті/вчинені. Такі рішення можуть мати негативний вплив на права та обов`язки особи, тим більше, якщо це рішення, прийняте уповноваженим дисциплінарним органом, спрямоване на застосування передбаченої законом спеціальної професійної відповідальності, правова природа якої обумовлена особливим статусом адвоката. 
82.          Водночас такі обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в цій адміністративній справі.
83.          Суд звертає увагу, що позивачка звернулася до суду із позовом про визнання протиправним і скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Рішення суду за такими позовами не потребують виконання, їхнє значення полягає у констатації факту правомірності/неправомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. У цій справі не доведено та документально не підтверджено обставини, які б унеможливили захист прав і інтересів позивачки без вжиття відповідних заходів.
84.          Забезпечення позову у визначений позивачкою і судом апеляційної інстанції спосіб призводить до продовження її діяльності як адвоката на противагу спірному рішенню відповідача, який є компетентними органами щодо прийняття рішень про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.
85.          Позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підміняє судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
86.          Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.05.2025 у справі №260/5758/24.
87.          Ураховуючи викладене, Суд уважає, що суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення позову, а суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову. 
88.          Щодо клопотань ОСОБА_1 про здійснення подання до Конституційного Суду України, зміст яких відображено у пунктах 28-30 цієї постанови, то Суд зазначає таке.
89.          Підстави і порядок звернення до Конституційного Суду України визначено Законом України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII (далі - Закон №2136-VIII).
90.          Статтею 50 Закону №2136-VIII передбачено, що формами звернення до Конституційного Суду України є конституційне подання, конституційне звернення, конституційна скарга.
91.          Конституційним поданням є подане до Конституційного Суду України письмове клопотання щодо: 1) визнання акта (його окремих положень) неконституційним; 2)   офіційного тлумачення Конституції України (частина першої статті 51 Закону № 2136-VIII).
92.          Статтею 52 Закону №   2136-VIII визначено суб`єктів права на конституційне подання. Такими є: Президент України, щонайменше сорок п`ять народних депутатів України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада Автономної Республіки Крим.
93.          Отже, законом чітко визначено перелік суб`єктів, наділених правом на звернення до Конституційного Суду України із конституційним поданням, до яких, зокрема, належить і Верховний Суд.
94.          За змістом пункту 5 частини другої статті 46 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII саме Пленум Верховного Суду приймає рішення про звернення до Конституційного Суду України з питань конституційності законів та інших правових актів, а також щодо офіційного тлумачення Конституції України.
95.          Відповідно до частини четвертої статті 7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.
96.          У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
97.          З огляду на зроблені у цій постанові висновки та наведені у клопотаннях мотиви, у Суду немає підстав уважати, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чи інший нормативно-правовий акт, що регулює спірні правовідносини, суперечить Конституції України. Отож відсутні підстави, передбачені частиною четвертою статті 7 КАС України, для вирішення Судом питання про звернення до Верховного Суду, як суб`єкта звернення до Конституційного Суду України із конституційним поданням, щодо перевірки нормативно-правових актів на відповідність Конституції України, про які просить позивачка у клопотаннях про здійснення подання до Конституційного Суду України, що надійшли до Суду 07.01.2025, 09.01.2025 і 14.01.2025.
98.          Щодо вимоги ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі для здійснення подання до Конституційного Суду України, то необхідно зазначити, що підстави та порядок зупинення провадження у справі в адміністративному судочинстві визначені статтею 236 КАС України, і в цій нормі відсутня така підстава для зупинення провадження у справі, як необхідність звернення із поданням до Конституційного Суду України з питань відповідності закону чи іншого нормативно-правового акта Конституції України. Інших правових підстав для зупинення провадження у справі, передбачених статтею 236 КАС України, заявницею не наведено.
99.          Ураховуючи вказане, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань ОСОБА_1 про здійснення подання до Конституційного Суду України та про зупинення провадження у справі, що надійшли до Суду 07.01.2025, 09.01.2025 і 14.01.2025.
100.          Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
101.          Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
102.          Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 352 КАС України).
103.          Оскільки у цій справі суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена відповідно до закону, то Суд уважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 скасувати та залишити в силі ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024.
104.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
105.          Касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задовольнити.
106.          Скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року та залишити в силі ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року.
107.          Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про здійснення подання до Конституційного Суду України та про зупинення провадження у справі.
108.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р.      Радишевська
Судді:                                                                                          В.М.      Соколов
                                                                                          М.І.      Смокович