ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року                           м.Дніпро                  Справа №  908/381/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:  Чус О.В., Іванова О.Г,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р. (суддя Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя) про зупинення провадження у справі 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м.Запоріжжя
про стягнення суми про визнання права не сплачувати вартість послуг
                                                                     ВСТАНОВИВ:
1.  Короткий зміст позовних  вимог.
17.02.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Запорізької області  з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" донарахованих йому інфляційних втрат у розмірі 18   411   522,89 грн. та 3 % річних у розмірі  6   467   702,81 грн. за загальний період 12.01.2023 – 07.02.2025, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору 0421-030125 від 04.05.2019 у частині оплати заборгованості за надані послуги з диспетчерського управління у сумі 165330031,59грн., щодо якої відкрито провадження у справі №908/1155/23.
         13.03.2025 Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 908/381/25 до набрання законної сили рішенням у справі №908/1155/23 за позовною заявою НЕК "Укренерго" до АТ "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення заборгованості за фактично надані послуги у розмірі 165   330   031,59 грн., пені  у розмірі 310   948,23 грн., інфляційних втрат у розмірі  1   421   332,00 грн. та 3% річних у розмірі 500   365,38 грн..

2.  Короткий  зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р. у справі №908/381/25 клопотання Відповідача задоволено. Зупинено провадження у справі № 908/381/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі   № 908/1155/23

3.  Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р. у справі №908/381/25, справу передати до   Господарського суду Запорізької області, для подальшого розгляду.

4.  Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на порушення Господарським судом Запорізької області норм процесуального права та передчасність висновків суду про неможливість вирішення даного спору без попереднього розгляду справи № 908/1155/23.
Скаржник зазначає, що безпідставне зупинення провадження у справі впливає як на об`єктивність розгляду справи так і на розумний строк розгляду та вирішення господарської справи. 
За доводами Апелянта, зупинення провадження у справі № 908/381/25 за відсутності достатніх підстав, є порушенням розумних строків тривалості судового провадження, що може вважатися порушенням права на справедливий і публічний розгляд справи у суді.
Скаржник наголошує, що у даній справі були відсутні жодні перешкоди для винесення законного рішення, враховуючи, що 19.02.2025 у справі № 908/1155/23 ухвалено рішення, яким основну заборгованість судом задоволено у повному обсязі. Оскільки законодавство не передбачає зупинення провадження у справі у частині, висновок суду про наявність перешкод означає, що більшість позовних вимог залишаться не вирішеними, а право не захищеним.
На думку Апелянта, суд повинен тлумачити своє право на зупинення провадження на користь захисту права, а не на користь відтермінування судового захисту. Отже, зупиняючи провадження у справі № 908/381/25 з наведених мотивів, Господарський суд Запорізької області залишив поза увагою те, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду господарської справи, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи. 
Крім того, Апелянт вважає, що Господарський суд Запорізької області не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі.

5.  Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому йдеться про те, що 16.04.2025 Центральним апеляційним господарським судом відкрито провадження за апеляційною скаргою АТ "ДТЕК Дніпроенерго"  у справі №908/1155/23. Отже, суд апеляційної інстанції може дійти протилежних висновків щодо суми основного боргу за конкретний період та у цій частині скасувати рішення суду першої інстанції. У разі задоволення апеляційної скарги АТ "ДТЕК Дніпроенерго" сума боргу буде змінена в меншу сторону, що у свою чергу вплине на розмір на період нарахування 3% річних та інфляційних витрат.
Відповідач зазначає, що зміст статей 18 та 241 ГПК України свідчить, що до набрання рішенням законної сили воно не створює жодних правових наслідків для сторін. Отже, висновки суду першої інстанції у частині суми основного боргу та періоду його нарахування, а також розміру 3% річних та інфляційних витрат на сьогоднішній день є непідтвердженими, оскільки рішення не набрало законної сили. 
При цьому, за твердженням Відповідача, право на відшкодування 3% та інфляційних витрат є похідним внаслідок підтвердженого права на суму основного боргу та строку його нарахування. У справі що розглядається не досліджуються обставини виникнення права Позивача на суму основного боргу та період його нарахування. Ці обставини розглядаються у справі №908/1155/23, а тому обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. 
Також Відповідач зазначає, що висновки у справі 908/1155/23 будуть мати преюдиційне значення для справи 908/381/25 у частині періоду, за який буде стягнуто основну суму заборгованості, оскільки це прямо впливає на суму 3% річних та інфляційних витрат.

6.  Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Іванов О.Г..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/381/25.
Матеріали оскарження ухвали № 908/381/25   надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2025р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу   Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р. у справі №908/381/25 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору.
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги..
Водночас, ч.ч.1, 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що п. 6 ч. 1  ст. 255 ГПК України стосовно перегляду ухвали суду про повернення заяви позивачеві ( заявникові ), міститься в переліку ч. 2  ст. 271 ГПК України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" для розгляду у порядку письмового провадження,  без повідомлення учасників справи.

7.  Встановлені судом обставини справи.
Як зазначено вище, приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" подано позовну заяву про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" донарахованих йому інфляційних втрату розмірі 18   411   522,89 грн. та 3 % річних у розмірі  6   467   702,81 грн. за загальний період 12.01.2023 – 07.02.2025, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору 0421-030125 від 04.05.2019 у частині оплати заборгованості за надані послуги у сумі 165330031,59грн., щодо якої відкрито провадження у справі №908/1155/23.
Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 908/381/25, в обґрунтування якого Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" вказує, що 19.02.2025 у справі № 908/1155/23 за позовною заявою НЕК "Укренерго" до АТ "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення суми заборгованості за фактично надані послуги у розмірі – 165   330   031,59 грн., пені – 310   948,23 грн., інфляційні втрати -   1   421   332,00 грн., 3% річних – 500   365,38 грн., прийнято рішення, яке не набрало законної сили та   Відповідач готує апеляційну скаргу.
Відповідач зауважив, що   він заперечує   факт надання послуги диспетчерського (оперативно – технологічного) управління на вказаний в актах   про надання послуг об`єм електричної енергії, акцентуючи увагу, що   у графі вид послуги вказано "Послуга з диспетчерського (оперативно – технологічного) управління" та не деталізовано, який саме підвид послуги був наданий.
Посилаючись на пункт 5.1 розділу 7 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 та   ст. 44 Закону України "Про ринок електричної енергії" Відповідач стверджує, що   оператор системи передачі зобов`язаний постійно підтримувати в ОЕС України баланс між сумарним споживанням електричної енергії   і її виробництвом, усі оперативні команди і розпорядження оператора системи передачі підлягають   беззаперечному   виконанню всіма суб`єктами господарювання, об`єкти електроенергетики яких підключені до ОЕС України.
За висновками Відповідача, заборгованість за спірний період у справі № 908/1155/23 повинна бути зменшена на 1   563   781,03 грн., що відповідно впливає на визначення фактичного   розміру інфляційних витрат та 3% річних.
Відповідач   зазначив, що оскільки рішення у справі № 908/1155/23 не набрало законної сили, а результати апеляційного перегляду по цій справі   можуть вплинути на результати розгляду господарської справи № 908/381/25, то відповідно до положень статті 227 Господарського процесуального кодексу України існує об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.
Позивач заперечив проти заявленого клопотання та вважав відсутніми підстави для зупинення провадження у господарські справі № 908/381/25 до набрання законної сили рішенням у справі № 908/1155/23.
За результатами розгляду клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі № 908/381/25 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу.
Ухвала обґрунтована тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 908/381/25 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 908/1155/23, оскільки первісно необхідно встановити наявність або відсутність заборгованості Відповідача перед Позивачем   за актами наданих послуг   і рахунками – фактури , які формувались у період   лютий – грудень 2022 року, а потім   - вирішувати питання щодо наявності   підстав для стягнення   3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість.

8.  Оцінка аргументів учасників справи і  висновків суду першої інстанції
Відповідно до  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для зупинення провадження у справі №908/381/25 за клопотанням Відповідача.
Статтями  227,  228 Господарського процесуального кодексу України  встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
У разі застосування п. 5 ч. 1  ст. 227 Господарського процесуального кодексу України  за вимогами  ст. 234 Господарського процесуального кодексу України  у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Відповідно до п.4 ч.1  ст.229 Господарського процесуального кодексу України  провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1  ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1  ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 906/750/21.
При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4-6  ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).
Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи №908/381/25 (що розглядається), Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача   інфляційних втрат та   3% річних, у зв`язку з неналежним, як стверджує Позивач, виконанням Відповідачем умов договору № 0421-03015 від 04.05.2019 про надання послуг з диспетчерського ( оперативно – технологічного) управління у частині своєчасної оплати   актів наданих послуг та рахунків за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року на загальну суму 165   330   031,59 грн.
Отже, у межах судового провадження у господарській справі №   908/381/25 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства   "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення з Акціонерного товариства   "ДТЕК Дніпроенерго" інфляційних втрат   у сумі 18  411  522,89 грн. та    3 % річних у сумі   6   467   702,81 грн. ґрунтуються на   договорі від 04.05.2019 року № 0421-03015 про надання послуг з диспетчерського (оперативно – технологічного) управління.
Суд враховує, що відповідно до розрахунків, наведених у позовній заяві у межах господарського провадження у справі № 908/381/25, Позивач визначив періоди нарахування з 12.01.2023 до 27.06.2023, та з 28.06.2023 до 07.02.2025, тобто періоди   стягнення інфляційних втрат і 3 % річних відмінні від періодів нарахування у межах господарського провадження у справі № 908/1155/23,   проте правові підстави виникнення зобов`язань   у господарських справах № 908/1155/23 та   № 908/381/25 ідентичні. 
Суд звертає увагу, що предметом позову АТ"ДТЕК Дніпроенерго" у справі №908/1155/23 є право останнього не сплачувати вартість послуг за договором №0421-03015 від 04.05.2019  за період з лютого по грудень 2022 року.
Як встановлено судом першої інстанції,   у справі № 908/1155/23 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства Національна   енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства   "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення суми основного боргу – 165   330   031,59 грн. на підставі   договору № 0421-03015 від 04.05.2019 про надання послуг з диспетчерського (оперативно – технологічного) управління, суми пені -   310   948,23 грн., інфляційних втрат – 1   421   332,00 грн., 3 % річних – 500   365,38 грн., та за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"   про визнання права не сплачувати вартість послуг, 19.02.2025 ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, яке станом на день постановлення оскаржуваної ухвали - 18.03.2025,   а також на час перегляду цієї ухвали  в апеляційному порядку, не набрало  законної сили.
При  цьому з положень статей 18 та 241 ГПК України випливає, що до набрання рішенням законної сили воно не створює жодних правових наслідків для сторін. 
Отже, висновки суду першої інстанції у частині суми основного боргу та періоду його нарахування, а також розміру 3% річних та інфляційних витрат на сьогоднішній день є непідтвердженими, оскільки рішення у справі № 908/1155/23 не набрало законної сили. Викладене, у тому числі, спростовує відповідні доводи Скаржника, які ґрунтуються на висновках вказаного рішення.
Одночасно, місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі вказав, що результати розгляду по суті господарської справи № 908/1155/23 (апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції), можуть вплинути   на результати   розгляду по суті господарської справи № 908/381/25, оскільки за результатами такого перегляду буде підтверджено чи спростовано існування у Відповідача основного боргу у заявленій Позивачем сумі за відповідний період. Також суд зазначив, що вимоги про стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційних втрат, які розглядаються у справі № 908/381/25, є похідними від вимог про стягнення основного боргу, що є предметом розгляду у справі №  908/1155/23, тому первісно необхідно встановити наявність або відсутність заборгованості Відповідача перед Позивачем   за   актами наданих послуг   і рахунками – фактури , які формувались у період   лютий – грудень 2022 року, і лише після цього можливо вирішити питання щодо наявності   підстав для стягнення   3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість. 
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням того, що предмети спору у справі, яка переглядається та у справі №908/1155/23 є пов`язаними між собою, розгляд справи №908/381/25, без встановлених обставин у справі №908/1155/23, є об`єктивно неможливим, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, викладеною в оскаржуваній ухвалі про зупинення провадження у справі №908/381/25.
Судова колегія відхиляє доводи скаржника, зазначені ним в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при розгляді справи 908/381/25 має можливість встановити та дослідити всі обставини, вважає їх непереконливими та такими, що не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.
Крім того, колегія суддів наголошує, що у даному випадку, зупинення справи, яка переглядається до набрання законної сили рішенням у іншій справі, підстави для встановлення порушення органами судової влади обов`язку забезпечення розумності строків розгляду справ, визначені у відповідності до  ст.2 Господарського процесуального кодексу України  відсутні, оскільки  розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.
Відтак, враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд справи №908/1155/23 має істотне значення для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом першої інстанції у справі, що розглядається і не надають можливість розглянути даний спір без рішення у справі  №908/1155/23, що набрало законної сили.
З огляду на викладене, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі та про його задоволення.
Щодо решти аргументів Скаржника, викладених у скарзі, то вони були враховані колегією суддів, разом з тим апеляційний суд вважає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, а отже зазначені доводи на правильність цих висновків не впливають.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги наведені положення законодавства, підстав для скасування оскарженої ухвали не вбачається.

9.  Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом  ст. 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р.). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку  ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

10.  Судові витрати
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до  ст. 129 ГПК України  та у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладається Скаржника.
Керуючись ст.ст.  129,  269,  275,  276,  281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької   області від 18.03.2025 у справі №908/381/25 залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3  ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя                                                                               І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                      О.В. Чус
Суддя                                                                                                      О.Г.Іванов