ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року	Львів	Справа № 380/17157/24 пров. № А/857/2534/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (головуючий суддя: Мартинюк В.Я., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного судового рішення – 17.12.2024) у справі за адміністративним позовом Приватної агрофірми «Дністер» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та спонукання до вчинення дій, -
встановив:

Приватна агрофірма «Дністер», 02.04.2024 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024.
Обґрунтовує позов тим, що у позивача, як платника податків, у момент виникнення обов`язку скласти податкову накладну та її зареєструвати не збігається в часі – перший виникає за датою настання першої події згідно положень ст. 187 ПК України, а другий – у проміжку зазначеного в абзацах 14-18 п. 201.10 ст. 201 цього ж Кодексу. З урахуванням того, що у позивача відбулась зміна директора, відповідач, не перевіривши інформації на підтвердження чи спростування наявності чинного кваліфікованого електронного підпису директора на момент складання документів, на переконання агрофірми, протиправно відмовив у прийнятті податкових накладних до реєстрації з підстав відсутності інформації про право підпису на дату складання.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позов задоволено частково та вийшов за межі позовних вимог.
Визнано протиправним дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватної агрофірми «Дністер» 4844 грн 80 коп сплаченого судового збору.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення, а в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що на дату виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та складання податкових накладних № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024 ОСОБА_1 не була директором Приватної Агрофірми «Дністер» та не була уповноваженою особою за ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також не була наділена правом підпису податкових накладних.
Представник відповідача Стужук О. Ю. у судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити.
Представник позивача Семиренко П. Я. судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками господарської діяльності по операціях з Товариством з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН» згідно першої події позивачем складено податкові накладні: № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024.
У зв`язку із смертю попереднього директора ОСОБА_2 (10 лютого 2024 року), на підставі Протоколу загальних зборів учасників Приватної агрофірми «Дністер», від 13.02.2024 № 13/02/2024 відбулася зміна керівника на ОСОБА_1 .
На виконання протоколу загальних зборів учасників підприємства виданий наказ № 18-к від 14.02.2024 про призначення ОСОБА_1 директором позивача.
На директора Лавренюк Р.Б. 14 лютого 2020 року створений кваліфікований електронний підпис, що не заперечується сторонами.
У подальшому, а саме 26 та 27 лютого 2024 позивачем за електронним підписом уповноваженої особи (директор Лавренюк Р.Б.) згадані податкові накладні подані на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, документ не може бути прийнятий, виявленні помилки/зауваження: порушено вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну (2286518869 Руслана Лавренюк). Зареєстровані підписи особи:
- директор з 14.02.2024 по 26.02.2024
- директор з 15.02.2024 по 23.10.2024.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 12 Порядку № 1246 окреслює чіткі повноваження контролюючого органу при здійсненні перевірки податкової накладної та не містить повноважень щодо перевірки чинності електронного підпису особи, яка подає на реєстрацію такі накладні, на дату складання документа.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216) (далі Порядок № 520), цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України  (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).
За правилами пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, однак такий перелік не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.
На виконання положень п. 201.10 ст.201 ПК України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 грудня 2010 року № 1246, якою затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246, тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).
Абзацом першим пункту 10 Порядку № 1246 передбачено, що до Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:
кваліфікованого електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;
кваліфікованого електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою - підприємцем.
Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку повідомляє про таку особу, в тому числі дані кваліфікованого сертифіката відкритого ключа зазначеної особи, орган ДПС за основним місцем обліку (за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну від 6 червня 2017 р. № 557 (абзац 3 п.10 Порядку № 1246).
Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно положень п.13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У пункті 14 Порядку № 1246, зазначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірним у розглядуваних спірних правовідносинах є навність/відсутність у ОСОБА_1 права електронного підпису на спірних податкових накладних, так відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, документ не може бути прийнятий, виявленні помилки/зауваження: порушено вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну (2286518869 Руслана Лавренюк).
Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання контролюючого органу помилковими, оскільки у лютому 2024 року відбулася зміна директора ПАФ «Дністер» з ОСОБА_2 (у зв`язку з його смертю) на ОСОБА_1 (Протокол загальних зборів учасників від 13.02.2024 року № 13/02/2024, наказ № 18-к від 14.02.2024), та зареєстровано новий сертифікат (ключ) на ОСОБА_1 (а. с. 82-86).
На дату реєстрації спірних податкових накладних, директором ПАФ «Дністер» була Лавренюк Руслана Богданівна, яка мала повноваження щодо реєстрації документів та електронний підпис якої був чинним (а. с. 76-79).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки право накладення кваліфікованого електронного підпису Руслани Лавренюк, як повноважної особи платника податків, на момент подання до реєстрації податкових накладних, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, а тому дії ДПС України відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, правильним висновок суду першої інстанції, що з метою належного захисту порушеного права позивача, відповідно до положень ст. 9 КАС України, необхідно зобов`язати Державну податкову службу України прийняти до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024.
Щодо позовних вимог зобов`язати зареєструвати податкові накладні, то такі заявлено передчасно, оскільки спірні податкові накладні не приймалися до розгляду та повернуті на стадії їх подання.
Щодо висновку суду першої інстанції про вихід за межі позовних вимоги, то такий є помилковим, оскільки з предмету позову та мотивувальної частини рішення суду такого виходу не вбачається, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його зміни у цій частині.
Таким чином, апеляційна скарга Державної податкової служби України не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 380/17157/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін  	

У зв`язку з перебуванням судді Гінди О.М. з 19.05.2025 по 23.05.2025 у відпустці, повний текст судового рішення складено та підписано 26.05.2024.