ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2025 р.                                              Справа №921/770/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                                                                      Орищин Г.В.,
суддів                                                                                          Галушко Н.А.,
                                                                                                    Желік М.Б.,
секретар судового засідання Хом`як Х.А.
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Космини Андрія Володимировича
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2024 (повний текст рішення складено 18.11.2024, суддя Шумський І.П.) 
у справі № 921/770/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ», Харківська область, смт. Васищеве
до відповідача Фізичної особи-підприємця Космини Андрія Володимировича Тернопільська область, с.Біла
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС ЛАЙН», м. Харків
про стягнення 10279798,15 грн заборгованості

за участю представників:
від позивача – Чуб С.В. (в режимі відеоконференції)
від відповідача – Ярмусь В.Д.(в режимі відеоконференції)
від третьої особи – не з`явились

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ЕКО-ПЕТ» 14.11.2023 звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Космини Андрія Володимировича (далі ФОП Космина А.В.)7582976,16 грн боргу.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №П-7 від 02.08.2021, в частині оплати за отриманий ним, відповідно до видаткових накладних, товар за період з 08.09.2021 по 15.02.2022 на загальну суму 10002976,16 грн, у зв`язку з чим в останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 7582976,16 грн.
12.12.2023 позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 10279798,15 грн, що зумовлено реалізацією права позивача, передбаченого п. 3.5 договору поставки №П-7 від 02.08.2021, для перерахунку (зміни) ціни товару, у випадку грубого (понад 5 банківських днів) порушення покупцем строків оплати товару. Так, на виконання вказаних умов договору, 28.11.2023 ТОВ «ЕКО-ПЕТ» направило ФОП Космині А.В. акти переоцінки товару до видаткових накладних за № 140 від 05.11.2021, за № 152 від 12.11.2021, за №209 від 03.12.2021, за № 210 від 03.12.2021, за № 12 від 06.01.2022, за № 50 від 20.01.2022, за №52 від 20.01.2022, за № 56 від 21.01.2022, за № 156 від 15.02.2022. Однак, відповідачем не повернуто позивачу ні підписаних актів, ані зауважень до них. Таким чином, позивач вважає такі акти переоцінки товару до перелічених видаткових накладних прийнятими відповідачем, відтак, загальна заборгованість ФОП Космини А.В. за договором поставки № П-7 від 02.08.2021 складає 10279798,15 грн.
Господарський суд Тернопільської області в рішенні від 04.11.2024 позовні вимоги ТОВ «ЕКО-ПЕТ» задоволив частково; з ФОП Космини А.В. на користь позивача стягнув 10114543,96 грн боргу та 121374,53 грн судового збору, оскільки дійшов до висновку, що в даному випадку більш переконливими та вірогідними є докази, які вказують на факт неукладення договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 між сторонами у справі та третьою особою, а також - оформлення акта звірки за період 01.01.2022-04.07.2022 між позивачем та відповідачем (на який міститься посилання у п. 2 такого договору); в задоволенні решти позову відмовив.
Відповідач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, яке побудовано судом на припущеннях. Так, доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:
-          відповідач не заперечує факту укладення між ним та позивачем договору поставки за № П-17 від 02.08.2021, на виконання якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 10002976,16 грн, з яких станом на 01.07.2022 відповідачем залишились неоплаченими 7582976,16 грн. Водночас, апелянт зазначає, що 01.07.2022 між ТОВ «ЕКО-ПЕТ», ФОП Косминою А.В. та ТОВ «АВС ЛАЙН» було укладено тристоронній договір про відступлення права вимоги у зобов`язанні за договором поставки №П-17 від 02.08.2021, за умовами якого ТОВ «АВС ЛАЙН» став новим кредитором боржника – ФОП Космини А.В. за основним договором на суму 7582976,16 грн. Так, відповідач стверджує, що він, на виконання умов договору від 01.07.2022, перерахував новому кредитору – ТОВ «АВС ЛАЙН» наявну заборгованість за відповідними платіжними інструкціями;
-          позивач не визнає факту укладення договору відступлення права вимоги та додаткової угоди від 15.12.2021 до договору поставки, стверджуючи про те, що такі фактично було підписано не в день укладання, а в інший час, коли підписант в особі Зюбана А.М. не обіймав посаду директора ТОВ «ЕКО-ПЕТ». Однак, відповідач наголошує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд безпідставно відхилив його аргументи, оскільки питання дійсності правочину повинно вирішуватися виключно за позовними вимогами про визнання правочину недійсним;
-           покликаючись на норми п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, відповідач зазначає, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Так, на договорі поставки №П-17 від 02.08.2021, додатковій угоді від 15.12.2021, договорі про відступлення права вимоги від 01.07.2022 наявні підписи керівника позивача, що позивачем не оспорюється, дані правочини були схвалені позивачем та в судовому порядку не оскарженні і на даний час чинні. Судовим експертом у висновку Тернопільського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/120-24/4041-ДД від 25.06.2024 було вказано, що для проведення експертизи надано іншу печатку ніж та яка нанесена на договорах, однак, судом першої інстанції не взято до уваги того, що у позивача може бути декілька печаток. Водночас, позивач не наводить фактів протиправності використання своєї печатки (чи інших печаток) чи доказів її (їх) втрати, так само як і не надає доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки та/або підробку підпису директора на документах ТОВ «ЕКО-ПЕТ», тому відсутні підстави вважати, що у спірному випадку печатка використовувалася проти волі ТОВ «ЕКО-ПЕТ», разом з тим, апелянт наголошує, що в матеріалах справи відсутня інформація про те, що ТОВ «ЕКО-ПЕТ» зверталося з позовом про визнання додаткової угоди від 15.12.2021 та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 - недійсними;
-          факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. На виконання договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 та договору поставки №П-7 від 02.08.2021 ФОП Космина А.В. перерахував новому кредитору – ТОВ «АВС ЛАЙН» на підставі відповідних платіжних інструкцій залишок коштів за поставлений товар на загальну суму 7582976,16 грн. В матеріалах справи міститься довідка з АТ «СЕНС БАНК» від 21.12.2023 за  №50881-42/2023, яка свідчить про те, що оплата боргу здійснена саме з рахунку фізичної особи підприємця. Вказані докази свідчать про те, що ФОП Космина А.В. повністю розрахувався за зобов`язаннями, які виникли за договором поставки №П-7 від 02.08.2021, при цьому, як з ТОВ «ЕКО-ПЕТ», так і з ТОВ «АВС ЛАЙН», що підтверджується належним чином оформленими та підписними актами взаємних розрахунків та відсутністю встановлення будь-якої заборгованості;
-          відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними договору, який може бути визнаний недійсним у разі наявності передбаченої законом підстави. Водночас відсутність у продавця оригіналів договорів, за якими відступаються права вимоги, не може впливати на дійсність договору відступлення, оскільки законодавство не передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові винятково оригінали документів, які засвідчують права, що передаються, а так само не передбачає, що невиконання цього обов`язку має наслідком недійсність договору про відступлення права вимоги;
-          апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував, що на момент звернення до суду у позивача було відсутнє порушене право, оскільки зобов`язання за договором поставки було передано новому кредитору – ТОВ «АВС ЛАЙН» і відповідач сплатив залишок заборгованості новому кредитору. Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. З огляду на вказане вище, апелянт зазначає, що суд не може покладати на відповідача, повторне виконання обов`язку за договором поставки, а зміна керівництва та засновників не є підставою для стягнення заборгованості за виконаним зобов`язанням.
За вказаних обставин, позивач просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕКО-ПЕТ» відмовити.
Позивач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи апелянта, покликаючись на такі обставини:
-          позивач заперечує факт укладення правочину щодо відступлення права вимоги за договірними зобов`язаннями відповідача в частині оплати заборгованості за договором постави № П-7 від 02.08.221. Разом з тим, з покликанням на положення ст. 517 ЦК України, зазначає, що доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення. Договір уступки права вимоги є реальним договором, тому право вимоги виникає і може бути визнано судом лише після передачі документів (як майна) про право вимоги. Отже, правонаступник може доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе документи про право вимоги, як матеріальні докази цього права. Без документів право вимоги відсутнє. Саме за матеріальними доказами судом оцінюється і розмір переданого права. Без доказів розміру права вимоги таке право відсутнє і не може бути передане. Тобто право вимоги за основним зобов`язанням переходить не в момент підписання акту про перехід «права вимоги», не в момент «передачі» суми заборгованості (цифри боргу), яка числиться у обліку первісного кредитора, не в момент передачі основного договору, а у момент підписання акту про передачу (і відповідно фактичної передачі) «документів про право вимоги», якого до суду надано не було. Відсутність факту передачі оригіналів документів, які засвідчують право вимоги позивача до відповідача, також підтверджується тим, що такі документи в оригіналі перебувають у позивача (первісного кредитора), що не заперечується відповідачем;
-          крім цього, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які би фіксували зміст господарської операції щодо відступлення права вимоги позивача до ТОВ «АВС ЛАЙН» та виконання відповідачем грошового зобов`язання перед ТОВ «АВС ЛАЙН» і відображення такої операції останнім у фінансовій та бухгалтерській звітності. Водночас, подані відповідачем платіжні інструкції позивач вважає не достовірними доказами, позаяк відображені в них грошові перекази здійснені фізичною особою, а не відповідачем як суб`єктом господарювання;
-          позивач зазначає, що за результатами проведеної експертизи Тернопільським НДЕКЦ МВС України було складено висновок, у якому, поміж іншого зазначено, що відбитки печатки позивача у наданих на дослідження документах, нанесені не печаткою, зразки якої надані для порівняння. В свою чергу, сумніви відповідача щодо наявності у позивача декількох печаток є необґрунтованим, адже для проведення експертизи позивачем надавались як вільні зразки відбитку печатки підприємства так і первинна бухгалтерська документація за період 2021-2024 років, що охоплює час складання документів на досліджених документах. Вищезазначені обставини у своїй сукупності свідчать про використання позивачем виключно однієї печатки у господарській діяльності, а матеріали справи не містять доказів протилежного. Разом з тим, щодо покликань відповідача про обсяг досліджених питань під час проведення експертизи, позивач зазначає, що відповідач не був позбавлений права надати висновок експерта, виготовлений на своє замовлення та/або звернутись до суду із клопотанням про призначення експертизи у разі незгоди із наданими позивачем доказами чи клопотати про виклик експерта для надання усних пояснень щодо його висновку;
З огляду на перелічені обставини, позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність більш переконливих та вірогідних доказів, які вказують на факт неукладення договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 між сторонами та третьою особою. Таким чином, позивач не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.
Третя особа – ТОВ «АВС Лайн» подало суду свої пояснення на апеляційну скаргу, в яких підтримала доводи апелянта, покликаючись на таке:
-           01.07.2022 між позивачем (ТОВ «ЕКО-ПЕТ»), відповідачем (ФОП Косминою А.В.) та третьою особою (ТОВ «АВС ЛАЙН») було укладено тристоронній договір про відступлення права вимоги, на підставі якого ТОВ «АВС ЛАЙН» набуло статусу нового кредитора за зобов`язаннями ФОП Космини А.В. за договором поставки № П-17 від 02.08.2021 року. Вказаний договір про відступлення права вимоги відповідає усім вимогам законодавства. Таким чином, уклавши договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 року, позивач передав право вимоги заборгованості ФОП Космини А.В. за договором поставки № П-17 від 02.08.2021 року іншій особі – ТОВ «АВС ЛАЙН», що є законною підставою для переходу такого права. Отож, з моменту укладення договору про відступлення права вимоги саме ТОВ «АВС ЛАЙН» має право та можливість здійснювати всі необхідні дії щодо виконання вимоги або захисту своїх прав, у разі невиконання зобов`язань з боку боржника. Суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що порушенням права є позбавлення особи можливості здійснити своє цивільне право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно було з`ясувати, які саме права або інтереси позивача були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного права є самостійною підставою для відмови в позові;
-          на переконання третьої особи, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в договорі поставки № П-17 від 02.08.2021 року, додатковій угоді від 15.12.2021 та договорі про відступлення права вимоги від 01.07.2022 року наявні підписи уповноважених осіб керівника позивача, який представляв інтереси компанії, що не оспорюється позивачем і визнається як факт. Всі вказані правочини були схвалені позивачем і на даний момент не оскаржені в судовому порядку, а отже, вони є чинними;
-          за твердженнями третьої особи у позивача може бути кілька печаток, що може пояснити відмінність між печаткою, нанесеною на договорах, і тією печаткою, що була надана для проведення судово-експертної перевірки. Згідно з висновком судового експерта Тернопільського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/120-24/4041-ДД від 25.06.2024, для проведення експертизи була надана інша печатка, ніж та, що була використана на самих договорах. Цей факт може свідчити про те, що печатки, що використовуються для оформлення документів, можуть відрізнятися залежно від внутрішніх процедур та практики позивача, і це не є підставою для сумнівів у правомірності укладених договорів; 
-          ТОВ «АВС ЛАЙН» зазначає, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки договору відступлення права вимоги від 01.07.2022, а також оригіналу акта звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 04.07.2022 року, укладеного між ТОВ «ЕКО-ПЕТ» (позивачем) та ФОП Косминою А.В. (відповідачем), відповідно до якого станом на 04.07.2022 у ФОП Космини А.В. не було заборгованості перед ТОВ «ЕКО-ПЕТ». Крім того, суд першої інстанції не врахував оригінал акта звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2022 по 01.11.2023 року між ФОП Косминою А.В. (відповідачем) та ТОВ «АВС ЛАЙН» (третьою особою), який свідчить про наявність заборгованості на користь ТОВ «АВС ЛАЙН» у розмірі 7582976,16 грн, не враховано також судом і копії акта звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2022 по 07.12.2023, складеного між ФОП Косминою А.В. та ТОВ «АВС ЛАЙН», за змістом якого станом на 07.12.2023 у ФОП Космини А.В. не було заборгованості перед ТОВ «АВС ЛАЙН». Всі ці документи не отримали належного відображення та оцінки в оскаржуваному рішенні;
-          ТОВ «АВС ЛАЙН» звертає увагу, що отримав кошти з рахунку ФОП Космини А.В., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
За таких обставин, ТОВ «АВС ЛАЙН» вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю.
Апелянт подав суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи ряд документів, отриманих в ході кримінального провадження № 12024211040002783, зокрема, копії висновку експерта, копії протоколів допитів свідків, тощо. Водночас, у вказаному клопотанні апелянт вкотре наголосив, що під час укладання додаткової угоди від 15.12.2021 та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 сторони мали повну правоздатність і дієздатність, а висновок експерта №СЕ-19/120-24/4041-ДД від 25.06.2024 не спростовує факту укладення (підписання) договорів. Експертом не надано відповіді на поставлені питання, а звернуто увагу, що надана печатка для порівняння інша ніж досліджувана в договорах, що не дало можливості експерту надати висновок на поставлені усі питання, які вказував суд першої інстанції. Водночас, апелянт зазначає, що звертався до суду першої інстанції з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи додаткової угоди від 15.12.2021 та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022, в якому ставив питання щодо того ким було підписано дані договори, однак судом дане клопотання було відхилено.
Позивач, в свою чергу, подав суду заперечення на вказане клопотання відповідача, в якому зазначив, що перелік доказів, які відповідач просить суд апеляційної інстанції долучити до матеріалів справи та надати таким доказам оцінку, з огляду на хронологію дат складення таких документів, не підлягає долученню до матеріалів справи, позаяк вказані відповідачем докази фактично не існували станом на час прийняття оскаржуваного рішення місцевого господарського суду. 
Розглянувши вказані клопотання сторін, з врахуванням норм ст. 269 ГПК України, яка, зокрема, регламентує порядок прийняття тих доказів, які не були подані в суді першої інстанції, приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду України, наведену у постанові від 26.09.2023 у справі № 910/4490/22, відповідно до якої відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, в порядку ст. 269 ГПК України, не залежно від причин неподання таких доказів, судова колегія ухвалила відмовити відповідачу в задоволенні його клопотання.
Згодом, апелянт звернувся до суду з клопотанням про призначення у цій справі почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру, а на вирішення експерту поставити запитання щодо встановлення особи виконавця підписів (Зюбаном А.М. чи іншою особою?) на додатковій угоді від 15.12.2021, договорі про відступлення права вимоги від 01.07.2022 та акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 04.07.2022, що складений між ФОП Косминою А.В. та ТОВ «ЕКО-ПЕТ».
Позивач подав суду клопотання, в якому висловив свої заперечення щодо задоволення клопотання відповідача, покликаючись на те, що відповідач брав участь у судових засіданнях, був ознайомлений із поданими позивачем заявами по суті, а також викладав свої аргументи та заперечення у спосіб визначений приписами процесуального законодавства. Відповідач неодноразово обґрунтовував свою позицію проти вимог позивача аналогічними доводами, що викладені у клопотанні, натомість останнім не ініціювалось проведення додаткової чи повторної експертизи. Разом з тим, відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 101 ГПК України, на подання висновку експерта, складеного на його замовлення.
Відповідно до ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Системний аналіз ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що суд призначає експертизу у випадку коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи. При цьому за змістом п. 2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта.
Розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи в сукупності із поданим позивачем запереченням на нього, з врахуванням наведеного вище, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання ФОП Космини А.В. та призначення у цій справі почеркознавчої експертизи.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотаннями представників сторін, розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
В дане судове засідання на зв`язок із судом вийшли представники сторін, які надали суду свої пояснення щодо обставин цієї справи, а також висловили свої доводи, міркування і заперечення щодо поданих сторонами клопотань. Третя особа участі уповноваженого представника не забезпечила. Враховуючи ту обставину, що участь уповноважених представників не була визначена обов`язковою, приймаючи до уваги письмові пояснення третьої особи, судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги в сукупності з відзивом на апеляційну скаргу, додатковими поясненнями та матеріалами справи, судова колегія встановила таке:
02.08.2021 між ТОВ «ЕКО-ПЕТ» (в особі директора Шульги О.А.) (далі постачальник) та ФОП Косминою А.В. (далі покупець) укладено договір поставки №П-7, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцю і передавати у його власність преформу ПЕТ (далі товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, які погодженні сторонами у заявці, визначені у відповідних видаткових накладних, додатках або специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Видаткові накладні та додатки до договору оформляються на кожну партію товару, що і мають силу специфікації до цього договору (п. 1.1 договору поставки).
В п. 3.1 договору поставки сторони зазначили, що ціна узгоджується в гривні та її еквіваленті до долара США за одну тисячу штук, виходячи з міжбанківського курсу продажу долара США за гривні (USD/UAH), що публікується на сайті http://www.udinform.com на дату (банківський день), що передує даті відвантаження товару, та вказується у специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.
Якщо в період між поставками відповідної партії товару та її оплати міжбанківський курс продажу долара США за гривні (USD/UAH), що публікується на сайті http://www.udinform.com, змінився, то на відповідну поставлену партію товару відпускна ціна підлягає перерахуванню (зміні), що відбувається за наступними умовами та правилами (п. 3.2 договору поставки).
Ціна товару в обсязі кожної партії поставки перераховується (змінюється) за формулою, визначеною п.3.2.1. договору поставки, з врахуванням вимог до первинних документів та особливостей згідно з п.п.3.5., 8.1. цього договору. При відсутності на вищезгаданому сайті інформації про середній міжбанківський курс продажу USD/UAH на вищезазначену дату постачальник має право скористатися будь-яким відомим курсом, зазначеним на сайті http://www.udinform.com. на найближчий до такої дати банківський день.
За у мовами пунктів 3.2.3. - 3.2.5.  договору поставки під партією товару вважається товар, який поставляється за одною товарно-транспортною накладною; ПДВ та інші податки у зв`язку з постачанням товару (у разі їх застосування, відповідно до вимог чинного законодавства України) додатково нараховуються і сплачуються у відповідності зі ставками, встановленими чинним законодавством України; підписанням цього договору з визначенням цін за міжбанківським курсом продажу долара США за гривні (USD/UAH), що публікується на сайті http://www.udinform.com сторони визнають, що цей договір є документальним підтвердженням визнання ними та надання згоди на відповідне збільшення (зменшення) своїх доходів (витрат) за відповідною партією товару в обліку та оподаткуванні та не потребує від сторін укладення додаткових угод щодо узгодження перерахунку (зміни) відпускної ціни на відповідну поставлену партію товару.
У випадку настання обставин, передбачених п. 3.2. договору, сторонами підписується акт коригування ціни, який складається постачальником та направляється покупцю, а покупець зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів з моменту його отримання підписати вказаний акт та направити його на адресу постачальника. Ухилення від підписання та направлення зазначеного акту коригування ціни з боку покупця є істотним порушенням цього договору і дає підставу постачальнику в односторонньому порядку розірвати цей договір (п. 3.3 договору поставки).
В пунктах п. 3.4 та 3.5 договору поставки сторони перебачили, що на кожну партію товару складається окрема товарно-транспортна і видаткова накладна, а у випадку грубого, понад 5 (п`ять) банківських днів, порушення покупцем строків оплати (п. 8.1. договору) постачальник має право перерахувати (змінити) ціну товару, а покупець зобов`язаний сплатити таку перераховану (змінену) ціну товару, розраховану за правилами п. 3.2 цього договору.
В разі реалізації постачальником права за цим пунктом договору направляє покупцю акт переоцінки на кожну повністю неоплачену партію товару, в якому, зокрема, визначається: (1) асортимент кожної повністю оплаченої партії товару, щодо яких було реалізоване право за цим пунктом договору; (2) ціна поставленого товару за видатковими накладними; (3) перерахована (змінена) ціна такого товару, розрахована відповідно до вимог п. 3.2 цього договору; (4) сума переоцінки товару.
Покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів розглянути такий акт та підписати його або повернути з своїми письмовими зауваженнями. За відсутності з боку покупця протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його отримання від постачальника підписаного акту чи відмови від його підписання (письмових зауважень без посилання на договір), цей акт вважається прийнятим покупцем, за умови наявності у постачальника підтвердження про отримання покупцем такого акту.
Датою реалізації постачальником права за цим пунктом договору вважається дата відправлення покупцю (поштовим та/або факсимільним зв`язком) акту переоцінки.
Згідно з п. 3.8 договору поставки датою відвантаження товару є дата складання товарно-транспортної накладної. Датою фактичної поставки товару є дата зазначена у видатковій накладній постачальника (п. 6.5 договору поставки).
Відповідно до п. 6.6 договору на кожну партію товару постачальник зобов`язується надавати покупцеві наступні належно оформлені оригінали документів на товар: рахунок; видаткова накладна, де обов`язково зазначається номер та дата цього договору; податкова накладна; товарно-транспортна накладна; сертифікат якості на партію товару. Документи на товар надаються покупцеві згідно з умовами договору.
За умовами п. 8.1 договору поставки оплата товару покупцем здійснюється на умовах відстрочки платежу строком на 30 календарних днів з моменту отримання покупцем відповідної партії товару.
У випадку настання обставин, передбачених п. 3.2. та п. 3.3. договору у вигляді збільшення або зменшення грошових зобов`язань покупця за відповідною поставленою партією товару, постачальник складає у двох примірниках та направляє покупцю акт коригування ціни. Сторони зобов`язані підписати акт коригування ціни товару до кінця фінансового року, в якому було здійснено оплату товару (п. 8.6 договору поставки).
В пункті 9.1 договору поставки, сторони дійшли згоди, що текст договору, будь-які матеріали, інформація та дані, які стосуються цього договору, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони договору, за винятком випадків, передбачених чинним в Україні законодавством.
Відповідно до пунктів п. 12.1-12.2. договору поставки такий набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31.12.2023. У випадку, якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну дії договору, жодна із сторін письмово не заявить про його припинення, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний рік. Всі зміни та доповнення до цього договору мають юридичну силу лише за умови їх здійснення в письмовій формі і підписання сторонами. Всі додаткові угоди до цього договору є його невід`ємною частиною.
На виконання умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар (преформа ПЕТ 28,5 гр. блак., 34,5 гр. проз., 27,1 гр. кор., 34,5 гр. кор., 32,5 гр. проз., 29,8 гр. проз., 29,8 гр. кор., 43,7 гр. кор.) на загальну суму 9972976,16 грн, що підтверджується:
- специфікаціями та видатковими накладними за №29 від 08.09.2021 на суму 697320,97 грн; за №38 від 14.09.2021 на суму 476065,25 грн; за №85 від 08.10.2021 на суму 814320 грн; за №140 від 05.11.2021 на суму 761961,46 грн; за №152 від 12.11.2021 на суму 86400,17 грн; за №209 від 03.12.2021 на суму 961244,45 грн; за №210 від 03.12.2021 на суму 962944,85 грн; за №12 від 06.01.2022 на суму 985950,89 грн; за №50 від 20.01.2022 на суму 1064793,60 грн; за №52 від 20.01.2022 на суму 1099028,35 грн; за №56 від 21.01.2022 на суму 1042329,60 грн; за №156 від 15.02.2022 на суму 1020616,57 грн.
- товарно-транспортними накладними за №Р29 від 08.09.2021, за №Р38 від 14.09.2021, за №Р85 від 08.10.2021, за №Р140 від 05.11.2021, за №Р152 від 12.11.2021, за №Р209 від 03.12.2021, за №Р210 від 03.12.2021, за №Р12 від 06.01.2022, за №52 від 20.01.2022, а також податковими накладними за №11 від 08.09.2021, за №20 від 14.09.2021, за №17 від 08.10.2021, за №81 від 21.10.2021, за №1 від 05.11.2021, за №21 від 12.11.2021, за №4 від 03.12.2021, за №5 від 03.12.2021, за №20 від 06.01.2022, за №60 від 20.01.2022, за №61 від 20.01.2022, за №65 від 21.01.2022, №65 від 15.02.2022.
21.10.2021 відповідач, в свою чергу, здійснив часткову оплату вартості поставленого товару на суму 2390000 грн, що підтверджується копією банківської виписки ПАТ «БАНК ВОСТОК» з рахунку ТОВ «ЕКО-ПЕТ» від 21.10.2021.
Решта поставленого товару на суму 7582976,16 грн залишилась неоплаченою ФОП Косминою А.В., з метою повернення яких позивач звернувся до суду з даним позовом.
Водночас, посилаючись на умови п. 3.5 договору, ТОВ «ЕКО-ПЕТ» 02.10.2023 оформило акти переоцінки товару, відповідно до яких, за результатами переоцінки змінено вартість поставленого товару:
- за видатковою накладною №140 від 05.11.2021 (сума боргу 359667,68 грн, яку не оплачено) вартість товару після переоцінки склала 507412,33 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №152 від 12.11.2021 (сума боргу 86400,17 грн) вартість товару після переоцінки склала 122171,84 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №209 від 03.12.2021 (сума боргу 961244,45 грн) вартість товару після переоцінки склала 1301904 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №210 від 03.12.2021 (сума боргу 962944,86 грн) вартість товару після переоцінки склала 1304206,58 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №12 від 06.01.2022 (суму боргу 985950,89 грн) вартість товару після переоцінки склала 1375462,90 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №50 від 20.01.2022 (сума боргу 1064793,60 грн) вартість товару після переоцінки склала 1389170,16 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №52 від 20.01.2022 (суму боргу 1099028,35 грн) вартість товару після переоцінки склала 1433833,02 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №56 від 21.01.2022 (суму боргу 1042329,60 грн) вартість товару після переоцінки склала 1358422,56 грн (без ПДВ);
- за видатковою накладною №156 від 15.02.2022 (сума боргу 1020616,57 грн) вартість товару після переоцінки склала 1321960,57 грн (без ПДВ).
Отож, загальна вартість товару за накладними після здійсненої переоцінки становить 10114543,96 грн.
На виконання умов договору поставки, позивач вказані акти переоцінки товару від 02.10.2023 з підписом його представника та печаткою ТОВ «ЕКО-ПЕТ» надіслав на адресу ФОП Космини А.В. 28.11.2023 листом з оголошеною цінністю за № 6249501232890, що підтверджується квитанцією, накладною та описом вкладення у цінний лист від 28.11.2023.
Вказане слугувало для позивача підставою для звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог та стягнення з відповідача 10279798,15 грн.
Заперечуючи, в тому числі й збільшені, позовні вимоги, ФОП Космина А.В. покликається на укладення між сторонами 15.12.2021 додаткової угоди до договору поставки №П-7 від 02.08.2021, відповідно до п.1 якої сторони внесли зміни до вказаного договору, виключивши з нього умови пункту 3.5. договору. У п. 2 вказаної додаткової угоди зазначено, що у зв`язку із виключенням умови договору поставки №П-7 від 02.08.2021, яка викладена в пункті 3.5, сторони підтверджують, що станом на дату укладення цієї додаткової угоди, постачальником право на перерахування (зміну) ціни не було реалізовано.
Ця додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами та діє протягом усього часу дії договору поставки №П-7 від 02.08.2021 і є невід`ємною частиною договору поставки №П-7 від 02.08.2021.
Додаткова угода від 15.12.2021 до договору поставки №П-7 від 02.08.2021 містить відтиски печаток обох сторін, а також підписана ФОП Косминою А.В. і директором ТОВ «ЕКО-ПЕТ» Зюбаном А.М. 
Разом з тим, в матеріалах справи міститься договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022, укладений між ФОП Косминою А.В. (боржник), ТОВ «ЕКО-ПЕТ» (в особі директора Зюбана А.М.) (первісний кредитор) та ТОВ «АВС ЛАЙН» (в особі Тимуша Б.О.) (новий кредитор), на підставі ст. 512-519 Цивільного кодексу України.
Цим договором сторони врегулювали відносини, пов`язані із відступленням права вимоги у зобов`язанні, що виникло із договору поставки № П-7 від 02.08.2021 (далі основний договір), укладеного між боржником та первісним кредитором (п. 1 договору про відступлення права вимоги).
За умовами п. 2 договору про відступлення права вимоги новий кредитор стає кредитором боржника за грошовим зобов`язанням за основним договором на суму 7582976 (сім мільйонів п`ятсот вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) гривень 16 коп., що виникло на підставі основного договору (договір поставки № П-7) та підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між первісним кредитором та боржником, який є невід`ємною складовою частиною даного договору.
Відповідно до п. 3 договору про відступлення права вимоги до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного виконання грошового зобов`язання боржника, викладеного в основному договорі, а боржник зобов`язується перед новим кредитором в строк до 01.04.2024 належно виконати свої зобов`язання та перерахувати новому кредитору грошове зобов`язання за основним договором на суму 7582976 (сім мільйонів п`ятсот вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) гривень 16 коп.
В п. 4 договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що перехід права вимоги (визначеного у п. 1 договору) первісного кредитора до нового кредитора здійснюється в момент підписання цього договору. А в п. 5 договору про відступлення права вимоги сторони засвідчили, що у момент підписання цього договору первісний кредитор передає новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються за договором.
Відступлення права вимоги, визначеної у п. 1 цього договору відбувається з відома та погодження боржника і направлення додаткового повідомлення боржнику про таке відступлення не вимагається (п. 6 договору про відступлення права вимоги).
Відповідно до п. 8 договору про відступлення права вимоги цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.
Вказаний договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 містить відтиски печаток усіх сторін, а також підписаний боржником – ФОП Косминою А.В., директором первісного кредитора ТОВ «ЕКО-ПЕТ» Зюбаном А.М. та директором нового кредитора ТОВ «АВС ЛАЙН» Тимушем Б.О.
Крім цього, до матеріалів справи долучено також акти звірки взаємних розрахунків, які фіксують стан розрахунків між позивачем та відповідачем, а також між відповідачем та третьою особою:
- оригінал акта звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 04.07.2022 між ТОВ «ЕКО-ПЕТ» та ФОП Косминою А.В., відповідно до якого, станом на 04.07.2022, у ФОП Космини А.В. відсутня заборгованість перед ТОВ «ЕКО-ПЕТ». Водночас, у розділі «За даними ТОВ «ЕКО-ПЕТ» у колонці «Кредит» міститься інформація про проведене 01.07.2022 коригування на суму 7582976,16 грн;
- оригінал акта звірки взаємних розрахунків за період 01.07.2022 по 01.11.2023 між ФОП Косминою А.В. та ТОВ «АВС ЛАЙН», відповідно до якого, станом на 04.07.2022, у ФОП Космини А.В. перед ТОВ «АВС ЛАЙН» існує заборгованість в розмірі 7582976,16 грн;
- копія акта звірки взаємних розрахунків за період 01.07.2022 по 07.12.2023 між ФОП Косминою А.В. та ТОВ «АВС ЛАЙН», відповідно до якого, станом на 07.12.2023, у ФОП Космини А.В. відсутня заборгованість перед ТОВ «АВС ЛАЙН».
Акт звірки за період з 01.07.2022 по 07.12.2023 між відповідачем та третьою особою відображає перелік здійснених відповідачем на користь третьої особи оплат на загальну суму 7582976,16 грн, на підставі платіжних інструкцій: №1526 від 24.11.2023 на суму 250000 грн; №1527 від 24.11.2023 на суму 2000000 грн; №1531 від 01.12.2023 на суму 950000 грн; №1534 від 04.12.2023 на суму 300000 грн; №1535 від 04.12.2023 на суму 250000 грн; №1536 від 05.12.2023 на суму 550000 грн; №1533 від 04.12.2023 на суму 950000 грн; №1538 від 05.12.2023 на суму 570000 грн; №1543 від 05.12.2023 на суму 580000 грн; №1544 від 06.12.2023 на суму 550000 грн; №1546 від 07.12.2023 на суму 632976,16 грн, копії яких містяться в матеріалах справи. 
З аналізу перелічених платіжних інструкцій вбачається, що платником Косминою А.В.  отримувачу ТОВ «АВС ЛАЙН» перераховувалися кошти на погашення заборгованості згідно договору від 01.07.2022р.
Позивач заперечив укладення вказаних правочинів, у зв`язку з чим клопотав перед судом першої інстанції про призначення відповідної експертизи. 
Господарський суд Тернопільської області клопотання позивача задоволив та, в ухвалі від 22.02.2024, призначив у цій справі судову технічну експертизу поданих документів; на вирішення експерту поставив такі питання:
1) Чи відповідає давність виконання документу «Договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 року» вказаній на ньому даті?
2) Чи відповідає давність виконання документу «Акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022 - 04.07.2022 між Фізичною особою - підприємцем Косминою Андрієм Володимировичем і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ» за договором поставки №П-7 від 02.08.2021 р.» вказаній на ньому даті?
3) Чи відповідає давність виконання документу «Додаткова угода до договору поставки №П-7 від 15 грудня 2021 року» вказаній на ньому даті?
4) Чи нанесено відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ» на оригіналі договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 року печаткою, наданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ»?
5) Чи нанесено відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ» на оригіналі акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022 - 04.07.2022 між Фізичною особою - підприємцем Косминою Андрієм Володимировичем і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ» за договором поставки №П-7 від 02.08.2021 року печаткою, наданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ»?
6) Чи нанесено відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ» на оригіналі додаткової угоди до договору поставки №П-7 від 15 грудня 2021 року печаткою, наданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО – ПЕТ»?
У висновку за №СЕ-19/120-24/4041-ДД від 25.06.2024 експерт Тернопільського НДЕКЦ МВС України на поставлені питання дав таку відповідь:
Відбитки печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ» у -договорі про відступлення права вимоги від 01.07.2022; -акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 04.07.2022 між ФОП Косминою А.В. і ТОВ «ЕКО-ПЕТ» за договором поставки №П-7 від 02.08.2021; -додатковій угоді від 15.12.2021 до договору поставки №П-7 нанесені не печаткою ТОВ «ЕКО-ПЕТ», зразки якої надані для порівняння.
Разом з тим, питання:
- чи відповідає давність виконання документу «Договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022», вказаній на ньому даті?;
- чи відповідає давність виконання документу «Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 04.07.2022 між Фізичною особою підприємцем Косминою Андрієм Володимировичем і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ» за договором поставки №П-7 від 02.08.2021», вказаній на ньому даті?;
- чи відповідає давність виконання документу «Додаткова угода до договору поставки №П-7 від 15 грудня 2021 року» вказаній на ньому даті? не вирішувалися, оскільки відбитки печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ» у наданих на дослідження документах, нанесені не печаткою, зразки якої надані для порівняння.
З метою одержання решти коштів за поставлений товар, позивач 04.10.2023 звертався до відповідача з вимогою за №04/10, яка за твердженнями позивача залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.
Відповідач у відповідь на вимогу позивача за № 04/10 листом від 03.11.2023 повідомив, що претензія про сплату заборгованості за договором поставки №П-7 від 02.08.2021 ним отримана, а  відповідь на неї буде надана у встановлений законом строк (тридцять календарних днів), за результатом з`ясування всіх обставин викладених в претензії. Вказаний лист ФОП Космини А.В. був отриманий позивачем 16.11.2023, тобто після звернення останнього до суду з даним позовом.
Матеріали справи також містять такі документи:
·          копії документів ТОВ «ЕКО-ПЕТ», якими позивач відобразив хронологію зміни директорів товариства:
- наказ №2-к від 31.05.2021 про призначення на посаду директора з 01.06.2021 Шульги О.А.;
- рішення №3 учасника ТОВ «ЕКО-ПЕТ» від 08.12.2021 Зюбана А.М., посвідчене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстроване в реєстрі за №5409, котрим вирішено: звільнити ОСОБА_1 з посади директора товариства за угодою сторін з 08.12.2021 в порядку ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та виключити з  кола осіб, що мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у т.ч. підписувати договори з 08.12.2021; призначити Зюбана А.М. директором товариства з 09.12.2021;
- наказ №10-к від 08.12.2021 про звільнення директора ОСОБА_1 за угодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України;
- наказ №12-к від 08.12.2021 про прийняття на роботу Зюбана А.М. з 09.12.2021;
- рішення №01/09/2022 учасника ТОВ «ЕКО-ПЕТ» від 13.09.2022 Шульги О.А., посвідчене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстроване в реєстрі за №4112, котрим вирішено: звільнити з посади директора ТОВ «ЕКО-ПЕТ» Зюбана А.М.; виключити Зюбана А.М. з переліку осіб, які можуть вчиняти дії від імені ТОВ «ЕКО-ПЕТ»; призначити на посаду директора ТОВ «ЕКО-ПЕТ» Шульгу О.А.;
- наказ №13-к від 23.09.2022 про призначення Шульги О.А. на посаду директора з 13.09.2022;
·          витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованих ним за запитами №434949399668 та №620443137097, які вказують на те, що станом на станом на 15.12.2021 та 04.07.2022, директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ» був Зюбан А.М.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія виходила з такого: 
Однією з підстав виникнення зобов`язань, у відповідності до ст. 11 ЦК України, є, зокрема, договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст 626 ЦК України).
За умовами цивільного законодавства сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Як було зазначено вище, ТОВ «ЕКО-ПЕТ» звернулося до суду з позовом про стягнення з ФОП Космини А.В. заборгованості в розмірі 10279798,15 грн за договором поставки.
Відповідач, в свою чергу, заперечуючи позовні вимоги ТОВ «ЕКО-ПЕТ», покликається на укладення 01.07.2022 між ним, ТОВ «ЕКО-ПЕТ» і ТОВ «АВС ЛАЙН» тристороннього договору про відступлення права вимоги за договором поставки № П-7 від 02.08.2021.
Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно із ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав для виникнення цивільних прав є договори та інші правочини, однак наявність укладеного правочину не свідчить, що за таким правочином між сторонами вже виникли зобов`язання. Адже правочин чи договір складається з сукупності умов (пунктів), якими визначаються порядок та строки виникнення у сторін зобов`язань, а тому, для встановлення наявності чи відсутності правової підстави для передачі майна, зокрема переказу коштів однією особою іншій особі потрібен не лише факт наявності певного правочину, а й те, щоб умови такого правочину передбачали за своїм змістом виникнення відповідного зобов`язання в особи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
За умовами частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Відступлення права вимоги (цесія) - це факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором. Отже, положення ЦК України (зокрема, про відступлення права вимоги) повинні застосовуватись саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія (постанова Велика Палата Верховного Суду від 08.08.23 у справі № 910/19199/21).
Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2022 між ФОП Косминою А.В. (боржник), ТОВ «ЕКО-ПЕТ» (в особі директора Зюбана А.М.) (первісний кредитор) та ТОВ «АВС ЛАЙН» (в особі Тимуша Б.О.) (новий кредитор), на підставі ст. 512-519 Цивільного кодексу України було укладено договір про відступлення права вимоги, яким сторони врегулювали відносини, пов`язані із відступленням права вимоги у зобов`язанні, що виникло із договору поставки № П-7 від 02.08.2021 (основний договір), укладеного між боржником та первісним кредитором.
З аналізу змісту договору від 01.07.2022 про відступлення права вимоги за договором поставки № П-7 від 02.08.2021 вбачається, що сторони погодили: суму, на яку первісним кредитором відступається право вимоги новому кредитору до боржника (п. 2); порядок та момент переходу права вимоги первісного кредитора до нового кредитора (п. 4); строк виконання боржником його зобов`язань перед новим кредитором (п. 3), тобто фактично досягли згоди з істотних умов договору.
За умовами п. 8 договору про відступлення права вимоги цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.
Як було зазначено вище, вказаний договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 містить відтиски печаток усіх сторін, а також підписаний боржником – ФОП Косминою А.В., директором первісного кредитора ТОВ «ЕКО-ПЕТ» Зюбаном А.М. та директором нового кредитора ТОВ «АВС ЛАЙН» Тимушем Б.О.
Позивач заперечив укладення вказаних правочинів (додаткової угоди від 15.12.2021 до договору поставки та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022), покликаючись на те, що вказані правочини, зокрема, договір про відступлення права вимоги є підробленим, а підпис директора вчинений на вказаному правочині не відповідає даті укладення такого договору. З огляду на вказані обставини, місцевим господарським судом було призначено у справі відповідну експертизу. За результатами проведеної експертизи, було встановлено лише, що відтиски печаток, які містяться на досліджуваних документах, нанесені не печаткою, зразки якої надані ТОВ «ЕКО-ПЕТ»; відповіді на запитання щодо давності виконання досліджуваних документів не надано експертом, позаяк такі питання експертом не вирішувались.
Проте, апеляційний суд бере до уваги, що спірні правочини за їх змістом і формою відповідають вимогам чинного законодавства, такі підписані представниками юридичних осіб та фізичною особою-підприємцем. Також, судова колегія враховує той факт, що Зюбан А.М. станом на момент вчинення спірних правочинів 15.12.2021 та 01.07.2022 перебував на посаді директора ТОВ «ЕКО-ПЕТ», що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також рішеннями учасника товариства та відповідними наказами про прийняття на роботу (а.с. 21,22, т. 3, а.с. 184-187, т. 4). Таким чином, Зюбан А.М. у вказаний період був наділений відповідними повноваженнями на укладення спірних правочинів та їх підписання.
Судова колегія наголошує на презумпції правомірності правочину, яка передбачена ст. 204 ЦК України, та акцентує, що ні додаткова угода від 15.12.2021 до договору поставки, ані договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 в судовому порядку на предмет правомірності їх укладення та дійсності не досліджувалися, відтак, вказані правочини є дійсними, а зворотного суду сторонами не доведено.
Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Основні положення про докази та доказування, наведені у гл.5 ГПК, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст.73 ГПК).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК).
Допустимість доказів за ст.77 ГПК України полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 ГПК).
Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №923/875/19 висловився щодо категорій «достатності» та «вірогідності» доказів, зазначивши, що Законом від 20.09.2019 №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» було, зокрема, внесено зміни до ГПК та змінено назву ст.79 з «Достатність доказів» на нову – «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».
Відповідно до ст.79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Така позиція Верховного Суду є усталеною та викладена також у постановах від 28.01.2025 у cправі №910/1052/23, від 11.03.2025 у справі №904/62/19, в яких Верховний Суд наголосив, що стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст.13 ГПК.
Відповідно до частин 3, 4 ст.13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами 1, 3 ст.74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок з доказування варто розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За змістом ст.86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Як вже було зазначено вище, питання правомірності та дійсності правочину має бути предметом дослідження окремого судового провадження. 
В матеріалах справи відсутні, а сторонами не подані докази, які б свідчили про визнання спірних правочинів недійсними в судовому порядку, відтак додаткова угода від 15.12.2021 до договору поставки та договір про відступлення права вимоги від 01.07.2022 станом на час розгляду цієї справи є чинними та жодною зі сторін в судовому порядку не оспорені.
Судова колегія зазначає, що висновок суду першої інстанції, із застосуванням принципу вірогідності доказів, щодо неукладеності додаткової угоди від 15.12.2021 до договору поставки та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022 з підстав невідповідності печатки ТОВ "ЕКО-ПЕТ" на вкзаних правочинах є передчасним, з огляду на таке:
У відповідності із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами-підприємцями» від 23.03.2017 № 1982-YIII, що набрав чинності 19.07.2017,  виключено абзац 3 ст. 207 України щодо обов`язковості скріплення правочину печаткою. 
Враховуючи норму статті 77 ГПК України, судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (як-то висновок експертизи про неналежність підпису уповноваженої особи) в обґрунтування висновку суду першої інстанції щодо неукладеності додаткової угоди від 15.12.2021 до договору поставки та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2022, з огляду на що, звернення позивача з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки є безпідставним. 
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, тому, з врахуванням вимог ст. 277 ГПК України, оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 277, 282-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Космини Андрія Володимировича задоволити.
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2024 у справі № 921/770/23 скасувати.
В задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПЕТ» (62495, Харківська область, Харківський район, смт. Васищеве, в`їзд Орєшкова, будинок 1, ідентифікаційний код 32947706) на користь Фізичної особи-підприємця Космини Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 185036,37 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Господарському суду Тернопільської області видати відповідний наказ. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

повна постанова складена 22.05.2025

Головуючий суддя                                                  Г.В. Орищин
суддя                                                                                Н.А. Галушко
суддя                                                                                М.Б. Желік