ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 квітня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/4278/24
провадження № 22-ц/4809/698/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя – Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О.Л., Письменний О.А.
за участю секретаря – Соловйової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про зменшення розміру аліментівза апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року у, -

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Боровський Валерій Миколайович у серпні 2024р звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме просить змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року про стягнення аліментів у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовий наказ відкликати та визнати таким, що не підлягає подальшому виконанню з дня набрання рішенням законної сили. 
В обґрунтування позову вказує, що судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визначений судом розмір аліментів позивач не взмозі сплачувати, оскільки на його утриманні перебуває старший син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого стягнуті аліменти судовим рішенням від 28 листопада 2012р. 
Олександрійським відділом ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35679494 на підставі виконавчого листа № 2/1118/2455, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 28.11.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 
Таким чином сплата аліментів за двома судовими рішеннями становить 41,7 % його доходу. Позивач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . 
Відзив
       Письмовий відзив відповідачкою не подавався. 
Судове рішення
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовлено. 
       Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану чи зміну його сімейного стану. 
Апеляційна скарга
       Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Боровський В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2025 р. і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. 
В обґрунтування оскарження вказує, що судом ухвалено рішенням без врахування судової практики з даних правовідносин. Сторона позивача вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 24.01.2025 року, було порушено норми ст. 192 СК України та не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.06.2018 року у справі № 138/594/18, від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18, від 14.12.2022 року у справі № 727/5779/22,від 10.10.2023 року у справі № 682/2454/22, та від 19.06.2024 року у справі №686/22677/23. 
Відзив
       Відповідачкою поданий відзив на апеляційну скаргу, за яким  вказує, що рішення суду є законним і справедливим по відношенню до неповнолітнього сина.

Рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням всіх норм матеріального та процесуального права.

Крім того, позивач обізнаний з діагнозом сина та необхідністю лікування. 
Рух справи
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року.
       Ухвалою від 12 березня 2025 року підготовчі дії у справі закінчені, справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 11 годину 30 хвилин 17 квітня 2025 року. 
       Ухвалою суду від 14.04.2025р заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, задоволено. 
Розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року ухвалено здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представником позивача адвокатом Боровським Валерієм Антоновичем, який зареєстрований в системі відеоконференцзв`язку.
       Ухвалою суду від 24.04.2025р у задоволенні заяви ОСОБА_2 про проведення судового засідання, призначеного на 29 квітня 2025 року об 11 годині 30 хвилин, в режимі відеоконференції з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, відмовлено, з підстав вказаних в ухвалі. 
У судовому засіданні 17 квітня 2025 року визначена дата проголошення судового рішення – 29.04.2025р. 
Позиція сторін
       У судовому засіданні представник позивач та його представник адвокат Боровський В.А. підтримали вимоги апеляційної скарги, наполягала на її задоволенні. 
Сторона відповідача, належним чином повідомлені про судовий розгляд, в судове засідання не з`явились. 
За ст. 372 ЦПК неявка сторін, належних чином повідомлених про судовий розгляд, не перешкоджає розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши оскаржуване  рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.   
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Обставини справи
Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою старшого державного виконавця Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35679494 на підставі виконавчого листа № 2/1118/2455, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 28.11.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Позивач з 14.02.2014 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . У шлюбі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
У вересні 2024 р. позивачем подано позов до суду про розірвання шлюбу, доказів суду не надав.
Відповідно до довідки про доходи від 26.05.2024 № 23.118.2006 з квітня 2023 року по квітень 2024 року дохід позивача складає 759 795,59 грн, аліменти в цей період не сплачував.
Як вбачається з повідомлення державного виконавця від 02.06.2024 № 112260 заборгованість по аліментах ОСОБА_1 сплачена в повному обсязі.
Медичні документи, які містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що дитина -  ОСОБА_3  часто хворіє, постійно проходить обстеження та лікування, що потребує затрат як часу, так і коштів. 
Мотиви апеляційного суду 
Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Звертаючись до суду із позовом  про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 вказав, що попереднім судовим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2012р з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частина заробітку (доходу) на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Дане судове рішення виконується у примусовому порядку. Постановою старшого державного виконавця Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35679494 на підставі виконавчого листа № 2/1118/2455, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 28.11.2012р. 
За нормами ЦПК України, у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
       Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову вказав, що звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів про зміну його матеріального, сімейного стану чи погіршення здоров`я. Посилався на те, що з нього стягують аліменти в розмірі 1/6 частки доходів на старшого сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно змінити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частки, так як обидва сини є рівними в правах на аліменти. 
       Апеляційний суд звертає увагу, що стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 відбулося за судовим наказом. Позивач не погоджується з визначеним розміром, враховуючи наявність аліментних зобов`язань за судовим рішенням, у зв`язку з чим просить змінити розмір стягнення за судовим наказом, з посиланням, поміж іншого, на положення ст. 192 СК.
Збільшення/зменшення розміру аліментів можливе у разі зміни матеріального або сімейного стану сторін аліментних правовідносин, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В даній справі, на час винесення судового наказу, аліментні зобов`язання за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 28.11.2012р існували, тобто позивач фактично просить привести розмір стягнутих аліментів до вимог ст. 182 СК, урівняти сплату між дітьми.
Але така підстава не передбачена ст. 192 СК, на що правильно акцентував увагу суд першої інстанції, вказавши про відсутність доводів/доказів зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів.
Аліменти, які заявлено розміром зменшити, стягнуті судовим наказом.
Сімейним законодавством чітко встановлено, що аліменти на утримання дітей можна стягнути як в позовному, так і в наказному порядку, шляхом подання до суду в другому випадку — заяви про видачу судового наказу. 
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду, зокрема, вимог про стягнення аліментів: про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів.
Цивільний процесуальний кодекс не надає право боржнику як оскаржити судовий наказ в апеляційному порядку, так і подати заяву про скасування судового наказу в межах статті 170 ЦПК України 
       За загальним правилом ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (тобто, крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів).

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу (стягнення аліментів на утримання дитини), боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. 

Таким чином, за вищевикладеного процесуальним законодавством виходить за можливе змінити/зменшити/збільшити розмір аліментів виключно у передбачений спосіб. 

Таким способом є вимога у позовному провадженні про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом, однак на підставі ст. 192 СК, у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів чи одержувача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зменшення розміру аліментів, у зв`язку з неврахуванням  судом розміру вже стягнутих аліментів за попереднім судовим рішенням, через що загальний розмір стягнення не відповідає вимогам ст. 182 СК, законодавством не передбачено. В такому випадку застосовуються вищевикладені процесуальні положення права, на що також звернута увага Постановою Пленуму Верховного Суду від 29 березня 2019 року № 1 "Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) частини третьої статті 167 Цивільного процесуального кодексу Україниположенню пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України". 
 
Позивач, який заявив вимогу про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, має довести не лише обставини, якими він обґрунтовує позов, а й факти, з наявністю яких закон пов`язує настання бажаного для нього правового наслідку.
Проте, матеріали справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про зміни в матеріальному, сімейному станах чи погіршення здоров`я позивач не містять. Будь-яких клопотань чи заяв про витребування доказів позивач суду не заявляв, неможливість отримання ним самостійно доказів не обґрунтував.
Суд першої інстанції правильно встановив, що позов не ґрунтується на законі, оскільки відсутні докази наявності передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів.
Апеляційний суд не встановив порушення з боку суду першої інстанції норм процесуального права и неправильного застосування норм матеріального права при розгляді цієї справи.
Судова практика, наведена в апеляційній скарзі за обставинами спірних правовідносин пов`язана виключно зі зміною матеріального стану позивача.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно встановив факти, правильно визначив правовідносини сторін і застосував закон, який застосовується до них та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Про судові витрати
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з поданням апеляційної скарги, компенсації не підлягають у зв`язку з відхиленням її вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд 
                                               У Х В А Л И В 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану адвокатом Боровським Валерієм Антоновичем залишити без задоволення. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді О. Л. Дуковський
О. А. Письменний