ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року	Львів	Справа № 456/6424/24 пров. № А/857/6721/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Сеника Р.П.,
суддів Курильця А.Р., Онишкевича Т.В.,
з участю секретаря судового засідання Волчанського А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2025 року у справі № 456/6424/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції Бучківська В.Л.,
дата ухвалення рішення 04.02.2025,
місце ухвалення судового рішення м. Стрий,
дата складання повного тексту судового рішення 05.02.2025,

В С Т А Н О В И В :
Представник позивача – адвокат Нужда С.Ф. звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) від 02 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15 липня 2024 року позивачем через застосунок «Резерв+» оновлено свої військово-облікові дані, що підтверджується сформованим електронним військово-обліковим документом. 16 травня 2024 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову «Про оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 559 (далі Постанова №559). Вказаною Постановою № 559, зокрема, передбачено порядок оформлення електронних військово-облікових документів. Відповідно до п. 9 Постанови № 559 Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відповідно до п. 10 Постанови № 559 Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 25 листопада 2024 року позивачу стало відомо про накладення арешту на його картковий рахунок. В подальшому позивач дізнався, що арешт на картковий рахунок накладено у зв`язку із відкритим виконавчим провадженням, про наявність відкритого виконавчого провадження йому також стало відомо через мобільний застосунок «Дія». Звернувшись за правовою допомогою та скориставшись ідентифікатором доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень позивач побачив, що відносно нього відповідачем винесено постанову № 421/24 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн. Позивач не погоджується із вказаним рішенням та постановою в цілому, вважає постанову такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, недоведеністю його вини та через процедурні порушення при формуванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а відтак така постанова підлягає скасуванню враховуючи наступні обставини. 
Позивач через застосунок «Резерв+» поновив персональні дані 15 липня 2024 року. Оскільки новий мобілізаційний закон набув чинності 18 травня 2024 року, а оновити персональні дані потрібно впродовж 60 днів, зробити це було необхідно до 16 липня 2024 року, що і було зроблено позивачем. У вказаному витязі відсутні відомості щодо обліку позивача як порушника військового обліку та вказується, що дані оновлені вчасно. Натомість, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказується про те, що 23 липня 2024 року позивачу на адресу, задекларовану при оновленні військово-облікових даних направлено повістку про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних. Оскільки, 11 серпня 2024 року, на адресу відповідача повернулось поштове відправлення направлене позивачу, вважається, що останній належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у визначений строк не прибув, поважних причин неявки у визначений законодавством строк не повідомив, а відтак його дії можна кваліфікувати за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Однак, в оскаржуваній постанові, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам. Крім того, представник позивача зазначила, що відповідно до примітки до ст. 210-1 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних тa резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії. Крім цього, копія постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не була направлена позивачу на його адресу місця проживання. Про відповідний факт також не вказується і у самій постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, що є процесуальним порушенням у розумінні КУпАП. 
Отже, вказані порушення свідчать про неправомірність вказаної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак вона підлягає скасуванню а провадження у справі закриттю.
Рішенням Стрийського міськрайонного районного суду Львівської області від 04.02.2025 у цій справі у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням його оскаржила сторона позивача, подавши на нього апеляційну скаргу.
Вважає рішення прийнятим з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач через застосунок «Резерв+» поновив персональні дані 15.07.2024, в межах встановленого строку. У витязі з відповідного застосунку відсутні відомості щодо обліку позивача як порушника військового обліку та вказано, що відповідні дані оновлено вчасно.
Своєю чергою у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності стверджується, що 23.07.2024 позивачу на адресу, задекларовану  при оновленні військово-облікових даних направлено повістку про необхідність з`явитися до відповідача. Оскільки від позивача повернулося поштове відправлення, позивач вважається належним чином повідомленим про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення персональних даних. Позивач у визначений строк не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив, а тому його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Представник апелянта стверджує, що в оскарженій постанові не зазначено, які саме відомості не уточнив позивач, а отже не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, зазначено, що судом першої інстанції неналежно надано оцінку доводам сторони позивача про можливість застосування примітки до ст.ст. 210 та 210-1 КУпАП.
Також зауважено, що копію оскарженої постанови не було скеровано позивачу на адресу місця його проживання, про що і не зазначено і у самій постанові.
Апелянт просив скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду від 04.02.2025 у справі №456/6424/24 та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Зазначено, серед іншого те, що об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП полягає, зокрема, у нез`явленні призовника, військовозобов`язаного та резервіста за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Суб`єктивна сторона може бути виражена як у формі умислу, так і необережності.
Зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином повідомлено позивача про дату, час і місце прибуття за повісткою №92, а також факт його неприбуття за повісткою без належного обґрунтування причин.
Щодо твердження апелянта про непопередження про дату, час розгляду справи про адміністративне правопорушення, то такі нівелюються положеннями ч. 5 ст. 258 КУпАП.
Відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала повністю, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою вимоги позову задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні порти вимог апеляційної скарги заперечив повністю. Наголосив, що у застосунку «Резер+» позивач поновив персональні дані, а повістка №92 передбачала необхідність з`явитися для уточнення облікових даних.
Зазначив, що між персональними даними (прізвище, ім`я, по батькові) та обліковими даними (військове звання, придатність до служби за станом здоров`я, категорія обліку, наявність бойового досвіду тощо) є відмінності.
Оскільки позивач не виконав свого обов`язку щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, до нього правомірно застосовано адміністративне стягнення.
Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 06 серпня 2024 року для уточнення даних, без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону
Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із такого.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з мобільного застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та уточнив 15 липня 2024 року свої персональні дані /а.с.6/.
З витягу з особової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з`ясовано, що останній стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , вид обліку: офіцерський склад, звання: молодший лейтенант, в розшуку з 29.08.2024 /а.с.28/.
Відповідно до повістки №92, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , кабінет №34 06.08.2024 о 09:00 год., для уточнення облікових даних /а.с.26 зворот/.
Відповідно до копії конверта, поштове відправлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «за зазначеною адресою відсутній» /а.с.27/.
З витягу з сайту АТ «Укрпошта» з`ясовано, що рекомендоване відправлення за №8240200003713 повернулося 11.08.2024 відправнику з причин «відсутність адресата за вказаною адресою» /а.с.27 зворот/.
Відповідно до постанови №421/24 від 02.10.2024, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500,00 грн.
У спірній постанові зазначено, що 23.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на задекларовану при оновленні військово-облікових даних поштову адресу гр. ОСОБА_1 скеровано рекомендований лист з повісткою №92 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) о 09 год. 00 хв. 06.08.2024 для уточнення облікових даних. Вказаний факт підтверджується поштовою квитанцією від 23.07.2024. Довідкою про причини повернення від 11.08.2024 встановлено, що причиною повернення поштового відправлення є відсутність адресата за вказаним адресом, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На підставі встановлених обставин встановлено, що в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 , отримавши повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.08.2024, не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує 7 календарних днів /а.с.13-14/.
Відповідно до копії конверта, поштове відправлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «за зазначеною адресою відсутній» /а.с.25 зворот/.
З витягу з сайту АТ «Укрпошта» з`ясовано, що рекомендоване відправлення за №8240000047457 повернулося 20.10.2024 відправнику з причин «відсутність адресата за вказаною адресою» /а.с.26/.
За змістом заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 він звернувся до Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття до виконання постанови №421/24 від 02.10.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 про стягнення з ОСОБА_1 51 000,00 грн. штрафу /а.с.12/.
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №76614882 від 21.11.2024 старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Р.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №421/24 від 02.10.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 про стягнення 51 000,00 грн. штрафу в дохід держави з боржника ОСОБА_1 /а.с.11/.
Відповідно до постанови про арешт коштів боржника серії ВП №76614882 від 25.11.2024 старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Р.О. при примусовому виконанні постанови №421/24 від 02.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення 51 000,00 грн. штрафу в дохід держави з боржника ОСОБА_1 , накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, a також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику /а.с.8/.
Не погоджуючись із спірною постановою, позивач звернувся до суду із позовом.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає таке.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Частиною 1 ст. 77 КАС України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 72 КАС України).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210-1 КУпАП перебачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. При цьому, частиною 1 - за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до приписів абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій;
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024№ 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
За приписами абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до абз. 12, 13 ч. 3 ст. 22 цього Закону поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно з п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (в редакції, чинній з 12.07.2024, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №807 від 09.07.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка надсилається на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного визначається не раніше чотирнадцятого дня від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (п. 41 Порядку №560).
Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Письмовими доказами, що долучені до матеріалів справи підтверджується, що згідно з повіткою №92 від 23.07.2024 ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.08.2024 о 09:00 год.
Вказану повістку цього ж дня скеровано засобами поштового зв`язку з повдомленням про вручення на адресу позивача: АДРЕСА_3 .
Згідно з скриншотом з офіційного сайту АТ «Укрпошта», на якому зафіксовано відстеження поштового пересилання за допомогою сервісу «Трекінг» за штрихкодовим ідентифікатором на поштовому конверті (такий же ж зазначено у фіскальному чеку АТ «Укрпошта» від 23.07.2024) – 8240200003713:
-           23.07.2024 прийнято поштове відправлення (82402, м. Стрий Україна);
-           23.07.2024 прибуло до відділення (82402, м. Стрий Україна);
-           24.07.2024 невдала спроба вручення (82402, м. Стрий Україна);
-           11.08.2024 повернення відправнику Відсутність адресата за вказаною адресою (82402, м. Стрий Україна);
-           13.08.2024 вручено за довіреністю (82402, м. Стрий, Україна).
Згідно довідкою про причини повернення поштового конверта, скерованого ОСОБА_1 за його адресою здійснено відмітку: «За зазначеною адресою відсутній).
Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
У контексті викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками про належне повідомлення позивача про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 (п. 41 Порядку №560).
Отже, позивач за вказаною повісткою 06.08.2024 не з`явився, поважних причин не повідомив (у суді наявність таких також не наводив та не підтверджував), в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує 7 календарних днів, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Апеляційний суд зважає на покликання позивача на те, що він уточнив персональні дані своєчасно та у повному обсязі, про що свідчить витяг з додатку «Резерв+», однак вказане не впливає на непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки оновлення ним даних, в строк передбачений законом, не звільняє його від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», доказів поважності причин неприбуття позивач не навів.
У контексті викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незастосування примітки до ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.
Також відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова №421/24 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 02.10.2024, відповідає зазначеним вимогам.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що вказану постанову скеровано позивачу на його поштову адресу рекомендованим листом (код ШКІ 8240000047457) та такий повернувся відправнику із відміткою відділення поштового зв`язку «За зазначеною адресою відсутній» (а.с.25 зворот-26).
Крім викладеного, апеляційний суд зважає на доводи представника відповідача на те, що уточнення персональних даних (у застосунку «Резерв+») та уточнення облікових даних (у зв`язку з чим позивачу скеровано відповідну повістку), є за своїм змістом уточненням різних відомостей. 
Так, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (абз. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних»).
Своєю чергою, облікові дані є відомостями, які зазначаються в облікових записах списку персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 5 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2025 року у справі №456/6424/24 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено  10.04.25