ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1893/24  Номер провадження 22-ц/814/1386/25	Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Співак Вікторії Анатоліївни на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказувала, що з грудня 2022 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Місце реєстрації ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 , але фактично вони проживали з жовтня 2022 року по 05.07.2024 року за місцем її реєстрації в АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження умов проживання.
Вони один до одного виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. 
Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 пішов захищати Україну від ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Через деякий час він був зарахований до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , де проходив службу протягом 2 років. З 05.05.2024 ОСОБА_4 , за наказам командування, був направлений до НОМЕР_2 окремої механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_4 » В\ч НОМЕР_3 .
Під час виконання бойового завдання ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї №МПЗ\7542 від 09.07.2024, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 . 
Поховання ОСОБА_4 відбулось за рахунок держави, але заявниця приймала участь в його організації та проведенні.
Також у вказаному вище сповіщенні було повідомлено, що сповіщення про загибель є підставою для подання документів для призначення пенсії матеріальної допомоги і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Співак В.А. оскаржила його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.
Зазначала, що судом першої інстанції не взято до уваги, той факт, що вбачається спір про право, тому справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_3 необхідно було залишити без розгляду та роз`яснити їй право звернення з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заявника, його представника, представника апелянтів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку про доведеність заявником обставин, якими вона обґрунтовувала свої вимоги та дослідивши надані останньою докази встановив факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
При цьому, з точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20).

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою ОСОБА_3 вказувала, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу їй потрібно для отримання грошових виплат, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Зацікавленими особами до справи залучені батьки загиблого ОСОБА_4 , які в розумінні положень вказаного Закону є суб`єктами права на отримання одноразової грошової допомоги.
В ході судового розгляду останні категорично заперечували встановлення вказаного факту та підстави задоволення заяви ОСОБА_7 , що вже само по собі свідчить про існування конфлікту інтересів між зазначеними особами, що виключає такий критерій окремого провадження як відсутність неоспорюваних прав.
Таким чином, заперечення заінтересованими особами факту спільного проживання заявника із ОСОБА_4 свідчать про наявність конфлікту, який в межах розгляду справи в порядку окремого провадження породжує спір про право на отримання частини передбаченої законом грошової допомоги, що виключає можливість розгляду такої заяви в порядку ст. 315 ЦПК України.
Між тим, на зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та помилково задовольнив заявлені ОСОБА_7 вимоги в порядку окремого провадження, не дивлячись на заперечення зацікавлених осіб, які висловили свою незгоду із заявленими вимогами, що свідчить по наявність спору між учасниками справи, а відтак встановлення вищевказаного юридичного факту має бути здійснено за правилами загального позовного провадження, в межах якого кожна із сторін зобов`язання буде довести свої вимоги та заперечення. 
Оскільки існування вказаного конфлікту є свідченням наявного правового спору між ними з приводу встановлення вищевказаного юридичного факту, що в розумінні положень ст. 294 ЦПК України виключає процесуальну можливість розглядати таку заяву в порядку окремого провадження, яке за своєю правовою природою є безспірним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, як ухвалене з порушенням норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заінтересованих осіб   ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  - адвоката Співак Вікторії Анатоліївни задовольнити.
Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2024 року скасувати.
Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення – залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 02 квітня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин